237 



Forklaringen paa dette Fænomen ikke kan søges i en simpel 

 Utæthed ved Kanylen eller dens Fastgørelse i Frøen er allerede 

 fremhævet ovenfor. 



Ved den nævnte Omregning af Foraarsforsøgene viste det sig, 

 hvad ogsaa en simpel Regning giver, at Fejl i Antagelsen af 

 Luftrecipienternes Volumina har en meget stor Indflydelse paa 

 Kvælstoftallene. Jeg har derfor anseet det for rigtigst slet ikke at 

 medtage Talværdier, der lide af Usikkerheder paa indtil 100 *'/o, 

 og at indskrænke mig til de ovenstaaende Bemærkninger med 

 Hensyn til Kvælstoffets Rolle ved de respiratoriske Processer. 



Modificerede Methoder. 



Til en Del Forsøg, hvis specielle Anvendelse der vil blive 

 gjort Rede for i det Følgende, har jeg udarbejdet noget modificerede 

 Methoder, hvis Hovedtræk jeg vil fremstille paa dette Sted. 



1. Vandforsøg. Forsøg over Frøernes Hudrespiration, 

 naar de var neddykkede i Vand, er anstillede paa den Maade, at 

 Frøen, efter at al Luft var presset ud af dens Lunger, neddykkedes 

 i en større, helt lukket og helt fyldt Vandbeholder (3492 cc), hvor 

 den selv, ved at svømme omkring, besørgede Blandingen af Vandet. 

 Denne Beholder var anbragt i et Vandbad, hvis Temperatur holdtes 

 konstant. En Prøve paa c. 200 cc. toges af Vandet i Beholderen, 

 saavel ved Forsøgets Begyndelse som ved Slutningen, og Mængderne 

 af opløste Luftarter bestemtes ved Udpumpning (under Syretilsæt- 

 ning) i Kviksølvpurapen og Analyse. Kulsyretallene fra disse Forsøg 

 er højst upaalidelige, idet de paavirkes meget stærkt, hvis Frøen, 

 f. Ex. gennem Urinen, afgiver Karbonater. 



2. Gennemledningsforsøg. I en Del Forsøg er Expira- 

 tionen af Kulsyre bestemt ved Gennemsugning af kulsyrefri Luft 

 gennem en Beholder, hvori Frøen var anbragt, og Optagelse af 

 den udskilte Kulsyre ved, at Luften boblede gennem to Flasker 

 med 50 cc. næsten mættet Barytopløsning. Den i Baryten optagne 



