27 



at være kompensatorisk til en Nedgang i Hudens Iltoptagelse, thi 

 dels er den altid meget større end den Nedgang, der ka7i findes, 

 dels findes der ingenlunde altid nogen Nedgang (Forsøg 43 og 51). 

 Stigningen af Iltoptagelsen gennem Lungerne maa tilvejebringes 

 ved Nervesystemets Mellemkomst, og specielt maa der, for at den 

 skal komme istand, ledes en Paavirkning fra Huden gennem Hud- 

 grenen af Vagus til Centralnervesystemet. Det maa følgelig 

 antages, at der i Huden findes nervøse Endeorganer, 

 der paavirkes af Kulsyre og er istand til at paavirkes 

 meget kendeligt selv af saa ringe Kulsyremængder 

 som 1 — 2^lo af Atmosfæren. 



Det synes nu at fremgaa af Forsøgene 51 og 52, at denne Paa- 

 virkning ikke ledes videre til Lungerne gennem.Vagus, og Spørgs- 

 maalet bliver da, om Irritationen ad anden Vej kan naa Lungerne. 



Det forekommer mig, at der kun foreligger to Muligheder: 



1. At Irritationen ad Nervebaner, der ikke er ramte ved 

 Overskæringerne i Forsøg 51 og 52, ledes direkte til Lungerne. 



2. At Irritationen frembringer en almindelig Stigning af 

 Stofskiftet, og at denne giver sig Udslag gennem en forøget Ilt- 

 optagelse i Lungerne. 



Den første Forklaring møder den Vanskelighed, at der ikke 

 kendes andre Nerver til Lungerne end Vagus. 



De paagældende anatomiske Forhold beskrives paa følgende 

 Maade" (Gaupp, Abth. IL pp. 149, 153—56; Abth. IIL p. 198j: 

 Umiddelbart efter sin Udtræden af Kraniet danner Vagus et stort 

 Ganglion jugulare. Ud fra Gangliet kommer dels Ramus auricu- 

 laris, der gaaer til Huden, dels Vagus' Hovedstamme. Denne sidste 

 afgiver Grene til forskellige Muskler, til Svælgets Slimhinde, til 

 Larynx, Oesophagus og Mave og endelig to Grene til Lungerne, 

 hvorefter Hovedstammen fortsætter sig som E. cardiacus. 



Til Vagus slutter Sympathicus sig, efter Beskrivelsen, paa 

 følgende Maade : Fra det andet sympathiske Ganglion (G. sub- 

 clavium anterius) gaaer 2 Grene fremefter, af hvilke den ene 

 begiver sig til Ganglion prooticum commune, og den anden træder 



18* 



