48 



ere blevne tegnede paa et Tidspunkt, hvor Furbringers Opfattelse 

 af Gangens Dannelsesmodus næppe endnu havde fæstnet sig; der 

 er derfor al Grund til at forudsætte, at de gjengive YirLeligheden 

 saa tro som muligt, det vil sige uden Paavirkning af den Opfattelse, 

 som senere er kommen til Orde i Texten. Hvad denne angaar, 

 finde vi i et Eésumé ved Slutningen af Skriftet (p. 118) en ganske 

 lignende Fremstilling af Udviklingens Gang, som ovenfor er citeret 

 fra „Excretionsorgane" ; men p. 98 ff. findes den egentlige Doku- 

 mentering gjennem de specielle Fund. Vi læse der først, at hans 

 Materiale med Hensyn til Udviklingen af den Mullerske Gang var 

 „ein spärliches, so dass es zwar ausreichte, um diese Entwickelung 

 mit Sicherheit an einzelne Exemplaren zu beobachten, nicht aber 

 um für diese Einzelbeobachtaugen eine genauere Contrôle durch 

 Untersuchung einer grösseren Reihe von Exemplaren auszuüben.'" 

 Derefter beskrives først det høje Epithel paa Kropvæggen af to 

 Exemplarer A (c. 43 Mm.) og B, som ikke vise noget andet Anlæg 

 til Mtiller's Gang; saa et Par Larver C, I) (48 Mm.), hvor Anlæg 

 til selve Gangen kan iagttages; hos C er paa højre Side det høje 

 Epithel bugtet ind, og dertil slutter sig umiddelbart en Stræng. som 

 snart (efter 4 Snit) „taber sig" i den ventrale Væg af Nyregangen; 

 venstre Side forholder sig som hos A og B, „Der damit gegebene 

 Fund lässt der Erklärung zwei Möglichkeiten offen: entweder ist der 

 Mfiller'sche Gang entstanden durch eine successive von vorn nach hinten 

 gehende Abschnürung von der ventralen Wand des Vornierenganges 

 oder er hat sich gebildet durch eine Wucherung von dem erhöhten 

 Peritonealepithel aus nach hinten, worauf er schliesslich mit der Wand 

 des Vornierenganges verwachsen ist." Efter F. 's Mening udelukkes 

 den sidste Mulighed ved Exemplaret D, hvor der paa højre Side 

 findes en Bugt af det høje Epithel „ohne indessen ganz vorn weitere 

 Beziehungen zur Anlage des M.G. darzubieten; diese finden sich gleich 

 darauf nach hinten (am nächst folgenden Schnitte) indem hier der 

 solide Strang, welcher die Anlage des M. G. darstellt, direct dem 

 erhöhten Peritonealejjithel anlagert, ohne aber seine Selbständigkeit 

 ihm gegenüber aufzugeben; nt)cli weiter nach hinten (am darauf 



