Den 20do April beste Dr. i/^. J.Hansen om en paa Gjællerne aï Amitelisca 

 lœvigata snyltende Kopepod (Bhizorhina Ampeliscœ n. g., n. sp.), 

 beslægtet med Herpyllobins (Entomol. Medd., 3. Bd. 1892, S. 207), 

 hvortil Prof., Dr.Lütken knyttede en kort Bemærkning om Ba- 

 CTtZMS - Slægtens Forhold til Lermea og Pennella (Vid. Medd. 

 1892," S. 78). 



Prof., Dr. Wurmùifi forelagde en "Particula" af ..Symljolæ etc.- 

 (Brasiliens Malvaccer). 



Dr. O. G. Petersen læste over Cannaceæ som selvstændig 

 Plantefamilie. 



Cand. mag., Museumsassistent H. Winges ornithologiske . 

 Aarsberetning for 1891, ledsaget af en Afbildning af den af 

 Grosserer B. Christensen under en Bantam -Høne udrugede 

 Steppehøne-Kylling, forelagdes (Vid. Medd. 1S92, S. 77). 

 Den 6te Maj læste Inspektor Levinsen over Grønlands Hydroidor, med 

 kritiske Bemærkninger om Systematiken (Vid. Medd. 1892, S. 143). 

 Kammerherre, Overførster. Dr. P. E. Müller fremsatte følgende 

 Berigtigelse : 



E. Haeckel har i "System der Siphonophoren» (Jenaische 

 Zeitschrift für Naturwissenschaft . Bd. XXII, 1888) og i sit store 

 Arbejde over Challenger -E.\peditionens Siphonophorer (Eeport 

 o. s. V. Zoology, Vol. XXVIII, 1888) fremsat en formentlig ny 

 Theori for Tydningen af disse Dyrs Organisme, «Medusom- 

 Theorien». Han deler tidligere Anskuelser om Siphonophorernes 

 . Bygningsplan i to Grupper, ^Polyorgan-Theorien (Esehscholtz, 

 Huxley, P. E. Müller, Metschnikotf)» og -Polyperson- Theorien 

 (Vogt, Lenckart, Kølliker, Gegenbaur, Claus, Chun)», medens 

 hans Medusom-Theori medierer mellem disse to ældre Opfattelser. 

 Siphonophoren er efter ham en simpel Meduse-Person, beslægtet 

 med Hydromeduserne, medens samtlige Dele, der opstaae paa 

 den primære Siphonophorlarve ved Knopskydning, enten ere 

 medusiforme Personer eller særegne Organer af saadanne. 



Herved er at bemærke, at Medd. (i «Iagttagelser over nogle 

 Siphonophorer», 1871) udtrykkelig tager Afstand (p. 15) fra Po- 

 lyorgan-Theorien, til hvis Tilhængere Haeckel henregner ham, 

 og heller ikke slutter sig ubetinget til de Forskere, der hylde 

 Polyperson-Theorien. Han udvikler di^rimod (p. 15 — 19) en An- 

 skuelse, der paa det nøjeste falder sammen med Haeckels Medu- 

 som-Tlu'ori og udtaler (p. 17): «Vor Anskuelse ligger derimod 

 paa en vis Maade i Midten, idet vi med Leuckart antage, at 

 Diphyide-Colonien virkeligt er en Samling polymorphe Individer, 

 hvor enkelte Væsener have visse Dele stærkt udviklede paa 

 andres Bekostning (Svønimeklokkerne); men paa den anden Side 

 man vi med Kølliker antage, at de Polypiterne nærmest om- 

 givende Dele tilhøre dom som Organer et Individ; .... En 

 Dipliyes er et medusoid Væsen , noget hemmet og modificeret i 

 sin Indvikling, der bærer længe fastsiddende Knopper paa don 



