134 



som den her anvendte opløstes 17,17 pCt. af en forud afvejet 

 Mængde Kvartspulver ^). Metoden giver altsaa ikke nøjagtig Oplys- 

 ning om Kvartsmængden , men kun en Minimumsværdi for den. 

 Dette er imidlertid i det foreliggende Tilfælde ogsaa tilstrækkeligt. 

 De to Prøver , hver paa omtrent et halvt Gram , behandledes efter 

 Glødning i 24 Timer ved svag Varme med Fluskiselsyre og noget 

 Saltsyre; det uopløste frafiltreredes og vejedes. Det beløb sig til 

 henholdsvis 28,42 og 27,13 pCt. af det glødede Støv. Forskellen i 

 Eesultaterne maa antages at hidrøre fra , at Kvartsen er bleven 

 angreben i ulige Grad under de to Behandlinger. Den sidste Por- 

 tion afdampedes derpaa med Flussyre, hvorved den efterlod en ube- 

 tydelig Rest, svarende til 0,90 pCt. af den anvendte Mængde glødet 

 Støv. I denne Prøve fandtes saaledes en Mi ni m um s -Kvarts- 

 mængde af 26,2 pCt. Den af den første Portion isolerede Kvarts 

 undersøgtes mikroskopisk, hvor den viste sig som næsten ren Kvarts, 

 blandet med faa Smaastumper og Krystaller af andre Mineraler, 

 som det paa Grund af deres ringe Dimensioner ikke lykkedes at 

 bestemme. En enkelt Krystal kunde dog med temmelig Sikkerhed 

 bestemmes som Turmalin. 



Den foretagne mineralogiske Undersøgelse tillader til en vis 

 Grad at besvare Spørgsmaalet om Støvets Oprindelse. Vi kende 

 tre væsenlig forskellige Kilder, hvorfra det Støv, som kan findes i 

 Atmosfæren, stammer. 



Det kan for det første hidrøre fra Jordens Dyb, idet det 

 er ført op i Luften gennem Vulkanerne. Det „vulkanske Støv" 

 adskiller sig fra den vulkanske „Aske" kun ved ringere Kornstør- 

 relse; Materialet til begge stammer fra de ildflydende Lavamasser 

 i Dybet; naar Trykket paa disse formindskes, afgive de en Del 

 absorberet Vanddamp, og Dampen river med sig en Dol flydende 

 Lava, som findeles ved den voldsomme Dampudvikling. De 

 fine Lavastænk størkne næsten øjeblikkelig i Luften til glas- 

 agtige Smaapartikler. Derfor bestaar det vulkanske Støv oftest af 



M Neues Jahrbucli für Mineralogie etc. Beil. Bd. 7 (1890) Side 174. 



