203 



Del af Enkeltindividet, som bos en Sertularella, eller fra den frit frem- 

 trædende Del af dette, som hos en rimnularki eller en Aglaophenia, 

 faar Kolonien et forskjelligt Præg, idet de primære Hydrotheker i 

 sidste Tilfælde synes at tilhøre Grenen, i første Tilfælde Stam- 

 men. Hos Halecium er Forholdet nu i Reglen de-t samme som hos 

 Plumularndæ og Aglaoi^heniklæ, idet Grenene udspringe fra den frit 

 fremragende Del af de primære Indivixler. Imidlertid er Forgre- 

 ningen hos Halecium i Almindelighed ikke nær saa regelmæssig 

 som hos Plumulaî'iidœ og AglaopJieniidœ , idet Antallet af de pri- 

 mære Individer, som skyde Knopper, kan være meget variabelt 

 paa forskjellige Stammer eller Hovedgrene i samme Koloni. Dette 

 ses saaledes bos Halecium muricatum. Som en sidste Overens- 

 stemmelse med Plumulariidæ skulle vi endnu nævne, at Opkiodes, 

 DiplocyatliKs og Haleciian gorgonoide ere forsynede med Nematophorer. 



56) Haieciiiiii inuricatuin. (Eli. Sol.). 



Hincks Op. cit. pag. 223. 



(Tab. VIII, Fig. 6). 



Hydrotbecæ primariæ elongatæ, cura prominentiis parvis stirpis 

 vel rami articulatione conjunctæ. 



Davisstrædet (Holm). Egedesminde (Bergendal), N. f. Hol- 

 stensborg (Holm), Godtbaab (Holbøll). 



Øvrige Udbreduing: Alaska, Nordamerika, England, Danmark. 



57) Halecium Beanii. (Johnst.), 



Hincks Op. cit. pag. 224. 



(Tab. YIII, Fig. 7). 



Hydrotbecæ primariæ breves a stirpe (vel a ramo) non 

 sejunctæ. 



De undersøgte Exemplarer ere af en meget mere plump og 

 robust Bygning end de Exemplarer, jeg bar set fra England. 



To Kolonier fra Davisstrædet (Holm), Dybde 100 Favne. 



Øvrige Udbredning: Kara-Havet, Hvide Hav (?), Norge, 

 Island til Adriater-Havet. 



