96 



fasta\ Adj. beror på i(;ii. roten cä- i t. ex. find. ådmi, lit. 

 edmi (emi), fksl. jam''/ 'jag äter', lat. edere, got. itan, fno.-isl. 

 eta 'iiia. 



1. Samgermanska adjektiv. 



urg. *hu(l'mia-\ fno.-isl. (Vgf. Fr. 2) huémr *som kan 

 komme' (äsrt. Åsy.) blott oiievs. i trdes,.: e-m er kurp-mt. Denna 

 aktiva betydelse uppvisar adj. äfven såsom sammansättnings- 

 led: aptr-kuémr 'saadan at der er Mulighed for at kunne 

 komme tilbage' (opers.), fram-kuémr 'som har Fremgang, 

 kommer til Fuldbyrdelse eller opnaaes', hald-kuémr ""nyttig, 

 fordelagtig^ Img-kuémr 'saadan at man let mindes det, kom- 

 mer at tienke derpaa', nd-kuémr 'nser, i naerheden af noget', 

 nrér-kvémr 'saadan som kommer og holder sig nser nogen', 

 siald-kuémr 'som kun sjelden kommer', ut-kuémr opers. i 

 tales.: eiga nt-kuémt o: to be permitted to return to Iceland. 

 I de östnord. språken motsvara fsv. (Rqv. III, VI) ku(7','m(b)er 

 'som anstår, passar' (häraf vb. kiuvma 'anstå, passa'), sub- 

 stantiveradt i sammans. ur-kuwme neutr. 'olägenhet, hinder' 

 (Schl.), och fda. (Molb. Kalk.) kiiäim 'skikket, passende, be- 

 kvem'. Utoranordiskt förekomma paralleller i fht. -quämi: 

 bi-quumi, mht. he-quceme, nht. hequem, ags. -cwéme : ge-ctvéme 

 'angenehm'. Till grund ligger germ. verbalroten kuem- (: kum-) 

 i fno.-isl. fsv. kuma, koma, fda. komce, got. quiman o. s. v. 

 komma'. 



urg. *n(emia-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) némr 1. 'begavet 

 med, i Besiddelse af gode Evner til at Isere" og tilegne sig 



bos Fick, Wbch * I, .862 och Bnigmann, Grundr. II, 118. Jfr där- 

 emot OstholT' (Ziir Geschiclitc dos Perfekts p. 147), som tillskrifver ordet 

 kort r-vokal. 



