93 



ll^^^ *:^UJ>i,a-, soui förutsattes iif nininskviftcns å Fuisji- 

 lingcn tuiskilan = tvis-gillcm < -"gilpan; se Noreen Arkiv 

 III, 30, noten gentemot Bugge, som i afhandl. Ringen i Forsa 

 Kirke (Christ. 1877) anser formen uppkommen genom en assi- 

 milation kl >> U. 



nrg. *mn7iia-: isl. (Vgf.) -vinnr i erfid-vinnr 'liard to 

 work* (cisr. Xsy.). En motsvarande nno. form -vinn förekom- 

 mer likaledes blott i sammansättningar: hog-vinn (Ross) 'let 

 at brugc, bekvem, om Redskab' (hos Aas. ss. ncutr.: hag-vinnt 

 *let at dyrke, om Jord*); let-vinn (Aas.) 'let at arbeide paa, 

 isaer om en Gaard, som ikke kraever nieget Arbeide; om andre 

 Ting: magelig, bekvem, let at bruge'; rad-vinn (Aas.) 'let, 

 magelig, som man snart bliver fserdig med'; snar-vinn (Aas.) 

 'let, som kan vaere snart gjort'; pung-vinn (Aas.) 'tung til at 

 bruge eller bearbeide, ubekvem, besv8erlig\ På grund af sin 

 betydelse framstår adj. som ett partic. fut. pass. till gerra. 

 roten ijinn- (ieu. [/nen- -f präsensbildande -nv ^) i st. vb. 

 nord. vin7ia 'göra, ntföra', flit. ags. ivinnan 'sich abarbeiten, 

 streiten', got. ivmnan Meiden, Schmerz empfinden, sich plagen'. 



urg. *&risdia-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) Jn^tfr 'föränder- 

 lig, ustadig, npaalidelig'; fsv. (Sclil.) -hrighper i o-hr. 'orubblig, 

 säker för klander', msv. (Sdw.) -brigder (-bryghdher, -hrogdher) 

 i hel-br. = fno.-isl. heil-brigdr 'ved god Helbred, karsk, frisk' 

 (Fr. 2). Adj. äger funktion af ett partic. fut. pass. till germ. 

 präsensstammen bre^d- (ett s. k. dentalpräsens; jfr fno.-isl. 

 prat. sg. brå <i *brah) i fs. ags. bregdan, fno.-isl. bregda 'rasch 

 bewegen, ziehen, verändern'. Jfr o-stamsformen brughdher 

 (brogder) p. 21 i det föreg. 



1) Urbesläktadt är find. vanömi (<i vn-néu-mi), 3. pl. van- 



vånti 'gewinnen'. Jfr Kluge, P. Grnndr. I, 372, Wbch 5 138 b.; 

 Noreen, Urg. Lautl. p. 159. Annorlunda Brugmann, Grundr. II, 1017. 



