89 



rande former af en närstående flexionskategori med ieu. i-suffix. 

 Dessa föreningslänkar mellan de bägge deklinationssystemen 

 framkallade på analogisk väg upphäfvandet af skilnaden äfven 

 mellan öfriga kasus. I de västgermanska och nordiska språken 

 uppstod ytterligare förväxling med de adjektivbildningar, livilka 

 utgått från m-stamsformer inom M-deklinationen. Som enda 

 kriterium för urskiljandet af ifrågavarande germ. (o-stamskate- 

 gori kvarstår därför den för denna formklass karaktäristiska, 

 ännu i historisk tid mer eller mindre klart framträdande parti- 

 cipiala betydelsen af nödvändighc^t, möjlighet, görlighet. Hos 

 de passiva bildningarna gör denna funktion sig mestadels fullt 

 gällande, är däremot ofta något fördunklad hos ordgruppens 

 aktiva representanter. 



Förevarande nordiska adjektivkategori har förut icke funnit 

 någon ingående, systematisk behandling. Alfabetiskt uppgjorda 

 samlingar af hithörande ordmaterial förekomma hos Schliiter, 

 Die mit dem Suffixe ja gebildeten deutschen Nomina (Göttin- 

 gen 1875) p. 15 ff. och Falk, Beitr. XIV, 29 ff., men äro, 

 såsom uteslutande fno.-isländska, från allmännordisk syn- 

 punkt icke tillfyllestgörande. De förut meddelade exemplen 

 upptagas för sammanhangets skull äfven i nedanföljande fram- 

 ställning. 



A. Med svag rotvokalism. 

 a. Reducerade stadiet. 



Till denna afljudsklass kan jag med någon säkerhet hän- 

 föra blott en l)ildning, förnordisk till sin upprinnelse och isolerad, 



