83 



anniU), iiiindrc talrikt representerad griipi) nybildningar, livilken 

 kännetecknas af präteriti-vokälism. Det vida vägnar största 

 antalet (28) af dessa uppvisar ö-stadiet, hvilket inkommit från 

 prat. sg. af starka verb med é-vokalisra i präsens. De åter- 

 stående med af ljudsfaser, tillhöriga prat pL, bilda en liten 

 grupp af inalles 11 adjektiv, hvilka samtliga — så när som 

 på Idgr med c-vokalism — förete svagaste (synkoperade) rot- 

 stadiet. Denna ringa produktivitet hos sistberörda nybildnings- 

 princip ger anledning till misstanken, att hithörande bildningar 

 i själfva värket äro förnordiska. 



I följd af aksentväxling varierade ursprungligen rotstaf- 

 velsens vokalstadium inom samma ieu. kasussystem. På grund 

 häraf spåras ännu i de germanska språken ej sällan afljuds- 

 företeelser inom samma ord. Äfven hos ifrågavarande o-stams- 

 bildningar visar sig denna växling — dels urspråklig, dels fram- 

 kallad genom analogi — i ett stort antal fall. För ernående 

 af öfversiktlighet sammanställer jag hithörande adjektiv. 



1. Afljndet ieu. ö (n) : ii : vokalsijnkope. 



barg (75) ^): herg (36): hurg, horger (20); *pmr(h)a- (67): 

 *J)uer(li)a- (25): *pnurha-? (5); *krampa- (51): *krimpa- (26): 

 *krumpa- (13); *slanka- (54): slink (37): shmk (21); heifr (77): 

 -bitr (38): *bitr (22); *rouäho- (46): *reuda- (31): *rudlio- (12). 



2. Af ljudet ieu. 6 (å) : vokalsgnkope. 



stammr (76): stumm (21); *stranka- (69): *strimka- (17); 

 *faita- (59): *fita- (18); gleidr (78): *slida- (14); greis (78): 



^) De vidfogade siffertalcn hänvisa till de sidor i afb., å hvilka 

 resp. former äro behandlade. 



