81 

 3. Bildningar på svaga veiit: 



110. dial. (Ross) fio "^om Aaer: flydencle ined iissedvanlig 

 Vandmasse, icke netop över Bredderne': till no. dial. sv. vb. 

 fiö (fuo.-isl. flöa) 'ilyde över Bredderne', hvilket oaktadt sin 

 svaga flcxion är af primärt ursprung. I likhet med ags. re- 

 dupliceraude vb. fiötvan 'fliessen' hör sagda nord. vb. till en 

 germ. rot flö- med en förgerm. motsvarighet ^jZö-, uppvisad i gr. 

 ^Åu)-M 'schiffe, schwimme", rr /w -to g 'schiff bar, schwimmend', 

 lat. plö-rare. 



no. dial. (Ross) glo 'gridsk, yderst graadig': till fno.-isl. 

 sv. vb. glöa 'vaere gloende, ophedet til Ildrodhed; skinne, 

 glinire', hvars nyno. motsvarighet (glo 1. glöa) jämte nämda 

 ursprungliga betydelse äfven uppvisar en öfverförd sådan : 

 'saette afsted, rende til, gaa (los) paa' (eg. väl 'vara glödande, 

 eldig, häftig till sinnet"). I denna sin andliga bemärkelse har 

 verbet gifvit uppliof åt ifrågavarande adjektiv. En östnord. 

 parallell till detta senare synes ingå som förra sammansätt- 

 ningsled i sv. dial. (Rz) glö-ögd (denominativ participialbildn.) 

 'med uppmärksamhet betraktande' (sv. dial. vb. glo 1 glöa 

 betyder enligt Rz bl. a. 'se stint på någon ). Ofvanberörda 

 nord. vb. glöa 'glöda' är i likhet med sina västgerm. paralleller 

 flit. gluoen, ags. glöivan, ndl. gloeijen af primär härkomst ^) 

 (: germ. rot glo-, förgerm. ghlä- (ghlö-); jfr det urbesläktade 

 lit. zléjä 'Dämmerung'). 



fno.-isl. (Eg. Ygf. Fr. 2; å^. Äsy.) sparkr 'lively, sprightly' 

 (Fr. 2 anser ordet tvifvelaktigt med hänsyn till betydelsen): 

 till fuo.-isl. sv. vb. sparka 'to kick' (af en förgerm. YOi sp(h)erg2- 

 'schnellen, zucken m. m.' i gr. a^taoyuoi 'strotze', G(fao- 

 ayso) 'knattere, knittere; strotze' etc.) '^). 



1) Jfr Kluge, P. Grund. I, 371. 

 ^) S. Persson, Wurzelerw. p. 17. 



