80 



fdlde)' (i superi, ack. ra. sg. fallastan: åst. Xij.) 'färdig att 

 falla': till nord. redupl. vb. falla. Präsensstammen fall- af 

 förgerm. phal-7i- med präsensbildande n beror på ieu. roten 

 (s)i)lml- i gr. acfccXXo) 'fallen, stiirzen', aifdXXofiai, 'fallen, 

 sich täuschen', find. splial- 'wanken', lat. fallo etc. i). 



fno.-isl. -lialdr'^) i sammanss. fast-haldr (Eg. Vgf. Fr. 2) 

 1. 'paaholden, karrig^ 2. 'beständig, vedholdende', lang-haldr 

 (Fr. 2; ust. Xsy.) 'urokkelig, ubevaegelig i Sindelag eller Handle- 

 maade\ sam-hald?- (Fr, 2; äfft. Xsy.) 'uafbrudt': till fno.-isl. re- 

 dupl. vb. lialda. Detta sistnämda (äfvensora förevarande ad- 

 jektivbildning) uppvisar vernersk växling gentemot fht. lialthan 

 och fsv. hälla (got. *halj)an) ^) = halda. 



isl. (Eg.) hangr 'pendulus, pendens, it. demissus, pro- 

 missus' (ä:r. Xsy.): till fno.-isl. redupl. vb. Jianc/a 'hänga^, an 

 vernersk växelform till germ. roten Jianh- i got. fht. hulian, 

 ags. hön (<i *hohan) i samma betydelse. Urbesläktade äro 

 möjl. lat. cunctari 'zaudern', find. gank 'schwanken' (s. Kluge, 

 Wbch 5 155 a.). 



fno.-isl. hoggr i sammanss. står-hoggr (Eg. Vgf. Fr. 2) 

 'dygtig til at hugge', skeif-hoggr (Vgf.: nisl.) 'cutting askew, 

 using a hammer or axe awkwardly": till fno.-isl. redupl. vb. 

 hoggtia 'hugga' (af en germ. rotf. /<a«- = förgerm. k20u-', jfr 

 fht. houivan, fs. hauwan, ags. héawan 'hauen', fksl. kov% 

 kovati 'schmieden', lit. käiiju, kåuti d. s.) *). 



1) S. Kluge, Wbch ^ 97 b., P. Grundr. I, 370. 



2) Isl. adjektivformen -heUh^ i sam-lieldv (Eg.) 'coujmictus, 

 unitus" (ä^. Xey.y och vatns-Jieldr 'watertight' (nisl ) kan bero på 

 analogi-inflytelse från prat, pl. heldom af vb. halda. Eller förut- 

 sätter växlingen haldv : lieldv ett gammalt ?(-stamsparadigm? 



3) Jfr Kluge, Wbch ^ 153 a. (u. ludteu); Kock, Undersök- 

 ningar i svensk språkhistoria p. 52. 



*) S. t. ex, Kluge, Wbch ^ 158 b. 



