77 



stimma (stamm) 'imma, ånga'. En substantiverad nord. paral- 

 lell till förevarande adj. föreligger i no. och sv. diall. (Aas., 

 Rz) stamm ni. *Lugt, staerk Uddiinstning'. 



fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) prongr 1. 'träng, sna^ver', 2. 

 'besvärlig, vanskelig, moisommelig'; fsv. (Schl.) pranger, fda. 

 (Lund) thrang 'trång'. Som urnord. grundform gäller *J>ra7iS' 

 ivaR. Adj. beror på fno.-isl. st. vb. pryngua (prong) 'tränga' 

 (af en icu. rot trejiJc^- ^), jfr Ut. trenlciu trenkti 'driicken, 

 drängen', got. preihan (*J)rinh-) 'drängen', preihsl 'Drangsal'). 



isl. (Stockh. Homilieb.) vafr = part. prat. vafdr"^) af 

 fno.-isl. sv. vb. vefia 'to wrap, fold'. Samma adj. ingår väl i 

 vaf-spiprr (Vgf.) 'a strip or band of cloth wound round thc 

 leg instead of stockings'. Ordet i fråga kan anses uppkommet 

 på prat. sg. (vaf) af fno.-isl. st. vb. vefa 'flette, vseve' af en 

 ieu. rot nehh- iihh- ^) i ags. vefan, fht. ivehayi 'weben', gr. 

 vifog = v(ftj 'väfnad, väf, Vipdu) = v(palv(o 'väfva'). 



sv. dial. (Rz) -frå (urnord. -*frahaR) i sammans. mat-frå 

 'begärlig efter mat, hungrig' (= mat-frägen). Adj. hör tyd- 

 ligen till fsv. st. vb. froegna, prat. frä (= fno.-isl. fregna, frå, 

 got. fraihnan, frah) 'fråga'. Som ieu. rot gäller 7?reÄ;i- (proki-); 

 jfr find. ijrch {<i*]prg-sli) 'fragen, wonach verlangen, etwas 

 begehren, um etwas bitten', av. roten imres, iieres 'fragen, 

 fordcrn', lat. precäri 'bitten', procax 'frech', fksl. prositi 'for- 

 dern, bitten' etc. *). 



fno.-isl. (Fr. 2) -beitt- i sammanss. sär-heitr 'smerteligen 

 bidende', sUdr-beitr 'saerdeles skarp' (Eg. o. Vgf. ange sår- 

 beittr och slidr-beittr), smä-beitr^ som kun bider lidet' (ä^- Isy-)'- 

 till fno.-isl. st. vb. bita (beit). 



1) S. Fick, Wbch* I, 448; Norccn, Urg, Lantl. p. 26. 



2) S. Norecn P. Griindr. I, 518, Aisl. Gramra. ^ § 434, anm. 



3) S. Fick, Wbch* I, 547. 



^) S. t. ex. Klugc, Wbch 5 116 b. (u. 'fragen). 



