34 



bl0(i', 2. *f0ielig, eftergivende', 3. 'let, bekvem, magelig', 4. 

 'let, smidig, rask', 5. 'mild, blid^; msv. (Rqv. VI, Sdw.) miuker 

 1. 'mjuk, böjlig', 2. 'smidig, lämplig", 3. 'vek, spak, foglig', 4. 

 'mild, lindrig, lätt'; nda. mijg <]fda. *miuk i 0cl-mmk = fno.- 

 isl. awt-miukr 'ydmyg' (Jessen Et. Ordb. 164, 283). Såsom 

 lånord förekommer ifrågavarande adj. i medelengelskan under 

 formen mék(e) = uengl. meek ^). Hvad etymologin angår, kan 

 man med Persson (Wurzelerw. p. 24) lämpligen hänföra adj. 

 till ieu. roten meug- (: mug-) i fno.-isl. myki, mykr, sv. dial. 

 mök^ no. dial. myk, da. msg 'gödsel', got. mtika (-modei) 'Sanft 

 (-muth)', no. dial. mauk 'den Masse af Vsedske (Maelk og desl.), 

 som sammenmsenges med Melet til Mad, en Blandning, Rore, 

 Deig' = sv. Västergötl. muk, no. dial. maykja 1. 'fortynde, 

 spaede, blande med tynd Vaedske', 2. 'Iseske, give Drikke', 3. 

 'blodgjore, formilde, gjore mygere', lat. mugil, mugilis 'Schleim- 

 fisch' 2). Som grundbetydelse för adj. gäller i öfverensstäm- 

 melse med ofvan gifna etymologi 'flytande, uppblött, genom- 

 vattnad, uppmjukad'. Vidkommande begreppsutvecklingen 

 jämföre man t. ex. fno.-isl. rtwyrr 'tender (of flesh, meat or 

 tlie like), rotten' = sv. mör, livilket Persson anf. st. afleder 

 från en med ofvannämda rot mug- i variationsförhållande stå- 

 ende form mur- i gr. /j^vqov 'Salbe', f/vQu, fivQOfiai 'fliesse', 

 lat. murex 'Sclineckensaft, Purpur-farbe', lit. maurai 'Enten- 

 flott', murti 'durchweicht werden . 



urg. *hnenna-: nsv. oijugg 'snål', genom brytning af rot- 

 vokalen uppkommet närmast af en urnord. grundform Vmegg- 

 waB. Till sin etymologi beror ordet på en ieu. rot kneu-, 



1) S. Kluge, P. Grundr. I, 788. 



^) Jfr eu anuan tolkning bos K. F. Johansson, Beitr. XIV, 

 335 f., hvarcst ordet förbindes med lit. smuktl glcitcn', en sam- 

 manställning som med hänsyn till betydelsedifferensen är mindre till- 

 talande. 



