33 



urg. *krin5a-: fno.-isl. (Vgf. Fr. ^) hringr *saadan som 

 kan gj0res eller bruges iiden Vanskelighed, som falder en let 

 at bruge'; fsv. (Rqv. VI, Sdw.) kringer Mätt snabb'; ä. da. 

 (Kalk.) liring, kreng (senare formen väl att betrakta såsom 

 dialektisk)^) 1. 'snild triesk, rask', 2. 'fast, bestemt'. Adj. 

 synes mig vara afljudsform med é-vokalism till fno.-isl. krangr 

 'svag, skrebelig' (se om detta i det följ.), livilket sammanhän- 

 ger med ags. cringcm eg. 'sicli winden wie ein tödlich Ver- 

 wundeter, im Kampfe fallen, niedersturzen' 2). Germ. roten 

 kring- (förgerm. grengji-) betydde urspriingl. 'böja, vrida'; 

 jämför de hithörande mht. krinc (g), nht. kring 'Kreis, Ring, 

 Bezirk\ lit. grezifi, grezti 'drelien, wenden'. Som adjektivets 

 i fråga grundbegrepp gäller i enlighet med framstälda etymo- 

 logi 'sådan som böjer sig, böjlig', hvaraf å ena sidan fås 'böj- 

 lig, smidig i sina rörelser' (d. ä. 'lätt, snabb'), å andra sidan 

 (i figiui. bemärkelse) 'sådan som böjer sig efter någons vilja, 

 foglig, lätt hanterlig'. 



urg. *i(ekua-: isl. (Vgf.) V0kr (för Ijudlagsenligt *0kr) 

 •moist', substantiveradt i isl. vokua f = vokui m. 'a moisture, 

 fluid'. Ett dominativum till samma adjektiv torde isl. svaga 

 verbet V0kna 'to moisten, water' vara. Till grund för ordet 

 ligger ieu. roten ueg^- (: ug2-) 'feucht sein, netzen' i gr. t'y- 

 QÖg 'feucht', lat. uveo (<< *ugveo), uvidiis (s. Fick, Wbch* I, 

 127, 545; Persson, Wurzelerw. p. 83). 



urg. *5e^a- (ieu. *hhes6-): sv. dial. &«r (urnord. *beRaB) 

 'bar', afljudsform på é-stadiet till det likbetydande förgerm. 

 adj. *bhoso- (: fsv. fda. bar etc), hvarom jämför i det följ. (s. 

 Noreen Aisl. Gramm. ^ § 68, anm. 1). 



urg. *meuka-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) miiikr 1. 'myg, 



1) Jfr Noreen, P. Qruudr. I, 476 (= § 132, c. 



2) Jfr Kluge, Wbch ^ 213 b. 



