27 



nordiskt äger adj. en motsvarighet i niht. krimpf 'kriimiii'. 

 Till sin etymologi är ifrågavarande krimpa- stark afljudsform 

 till urg. lirumpa-, hvarom se p. 13 i det föreg. 



urg. ''blinda-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) J^mtZr 'blind'; fsv. 

 (Schl.) hlinder; ä. da. (Kalk.) Uincl d. s. Jämte parallellerna 

 got. blinds, fht. hli?it, ags. blind beror adj. på ieu. roten 

 bhlendh- (: hhlondh-) i lit. hlendziu-s, blésti "^sich verfiustern', 

 hlindo, hlisti '(die Augen) niedcrsclilagen\ fksl. bledq 'irre', 

 got. Uandan, fno.-isl. blanda 'mischen", fno.-isl. blunda 'tillukke 

 Ojnene' (s. Kluge, Wbch ^ 45 b.; Noreen, Urg. Lautl. p. 48). 



urg. *ninda-: fno.-isl. (Vgf. Fr.^) vindr *^skja3v, vreden"; 

 nsv. nda. vind d. s. Utomnordiskt är sagda stamform belagd 

 i got. -ivinds (: in-ivinds 'verkehrt'). Ordet hör till germ. 

 verbalroten idnd- i fno.-isl. vinda, got. -ivindan (bi-iuindan), 

 fht. ivintan Vinden, drehen'. 



urg. ""freka-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) frekr 1. 'graadig, 

 begja3rlig', 2. *^streng, haard, naergaaende'. Identiska härmed 

 äro got. -friks i failm-friks 'habgierig, geldgierig', fht. freh 

 (lili) 'habsuchtig, begierig'', ags. frec 'verwegen'. Med hänsyn 

 till adjektivets grundbetydelse, som är 'begärlig, girig' ^), före- 

 slår jag afledning från en med ieu. roten prek- 'fragen, for- 

 dern' (i bl. a. lat. xjrecor, got. fraihnan, s. Fick, Wbch * I, 

 85, 258, 484) i variationsförhållande stående biform preg- 2). 



urg. *leka-: fno.-isl. (Vgf. Fr. 2) lekr 'Isek'. Adjektivet 

 motsvaras utomnordiskt af äldre ht. lech, nht. leck med samma 

 bet., sistsagda form lånad från lågtyskan (jfr äfven ags. hlec 

 med sekundärt /i?). Till grund för ordet ligger ieu. roten 

 leg- i fno.-isl. st. vb. leka 'Isekke, om Vsede, Vtedske', mht. 



1) S. Kluge, Wbch^ 117 b. 



^) Ang. rotvariation medels växlande k- och g-determinativ kan 

 man se Persson, Wurzclerw. p. 21. 



