25 



Adj. beror på st. vb. got. hvairhan, fno.-isl. hverfa 'dreie sig 

 omkring, rulle (om Hjul) m. m.' (af ieu. rotformen k^^eri^, s. 

 Persson, Wurzelerw. pp. 50, 166). 



urg. *J}erba-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) Jnarfr 1. 'flau af 

 Smag, smaglös', 2. 'fiau af Tsenkemaade, i sin Opforsel'; nsv. 

 Mrf (för tjm'v, fsv. *J)icerver). Till ofvannämda stamform höra 

 utomnordiskt fht. f^erp (b), ags. J>corf 'ungesäuert', ffris. derf 

 med öfverförd betyd. *heftig\ Till grund för ordet ligger 

 antingen ieu. roten terp- i lat. torpeo. Ut. tirpstii, firpti 'er- 

 starren^ eller (s)tefhJt- i gr. ccéqifviov atsgeåv Hesych., 

 Gtåqtfoc, réoifoc 'Fell, Haiit' ^). 



urg. Jmera-: fno.-isl. (Eg. Vgf.) Jmerr 'athwart, across, 

 transverse'; fsv. (Schl.) Jrvcer; fda. (Lund) tlivcer d. s. Till 

 nämda stamform, en afledning från germ. roten pmr- i fht. 

 divéran 'umdrehen', hör utomnordiskt fht. mht. tiver 'schräg, 

 quer'. De nordiska adjektivformerna äro, hvad etymologin 

 angår, i själfva värket tvetydiga, i det de med lika rätt kunna 

 förbindas med fht. dwérah, tuerJi, ags. Jnveorh S^erkehrt^ got. 

 Jnvairhs 'zornig', hvilka förutsätta en urg. stamform */jue7'ha-, 

 afledning från ieu. roten t>ierk2 i lat. torqiieo (jfr afljudsformen 

 J)uura- p. 5 i det fö reg.). 



urg. *i(érjM- eller *Ne>'dä-'. fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) -verdr 

 förekommer blott i sammansättningar: anstan-v. 'som vender 

 mod 0st', framan-v. 'fremadvendende', innan-v. Mndadvendf, 

 möts. utan-v. o. s. v. Å svensk botten möta med samma använd- 

 ning fsv. -vce7-Jje?', -värdhe)' i and-vcm'J)er (= isl. and-verär, onä- 

 verdr) 'motvänd, hörande till den första delen af något, främst, 

 först i tid' (Schl.) och gen-värdhe)- 'motig, svår' (Sdw.), samt i 



^) S. om denna ordgrupp Fick, Wbch * I, 444; Persson, Wur- 

 zelerw. p. 57. — Närmast sammanhänger adj. i fråga med det till 

 någondera af uyssnärada rotformer hörande mht. verderben gå för- 

 lorad, fördärfvas' (jfr Falk, Bcitr. XIV, 13). 



