22 



Ett fno.-isl. adj. *bitr. (stamf. *527a-) ^bitande' synes ingå 

 såsom förra led i sammanss. bit-himdr 'hiåak Hund' (Fr.^ a^. 

 Åfy.) och Utsått (Eg. Vgf. Fr. 2) 'Sygdom, Vantrivsel hvor- 

 iinder Kvaeget lider, naar det er befsengt med Utoi-, Lus', eg. 

 väl 'bitande sjukdom' ^). Till grund ligger fno.-isl. st. \\).Mta. 

 . .,.:Sv. dial. (Rz) glis 1. 'genomskinlig, tunn', 2. 'gles', 3/tunt 

 besådd eller bevuxen' (motsv. nyhögsvenska form lyder gles) ; i 

 nyno. förekommer samma adj., men blott såsom sammansätt- 

 ningsled: Aas. glis-tent = Rz glis-tändt 'som har glesa tänder' 

 (participialbildning på -i{)a, jfr det likbetydande no. dial. Aas. 

 gris-tent, ]\\a,rä förra led utgöres af adj. ^fm 'utaet', s. ned.), 

 Ross glis-eld 'lid som flammer op en kort Stund', glis-feslc 

 'raaddent Trse, som giver et slags Lysning i Morke' (karma- 

 dhuraya-bildningar). Adj. hör till sv. och no. diall. glisa 'glimta, 

 glittra, gifva ett hastigt sken, lysa genom öppning eller springa', 

 ett verb med urprungligen stark fiexion, jfr no. part, prat. 

 glisen. Germ. roten ^lis-^ en s-utvidgning af ieu. basen glili- 

 'glimma, glänsa' (hvarom t ex. Persson, Wurzelerw, p. 109), 

 är utomnordiskt belagd i ffris. glisa 'schimmern', ags. glissjan 

 och glisnjan 'glitzern, funkeln'. En vernersk växelform till 

 förevarande adj. glis (•< *^lisa-) möter i no. dial. (Aas.) glir 

 {<C*5lizd- 1. *3-Z«^'a-?), ingående i sammansättningen jrZfr-//?/^^? 

 'plirend, som kniber 0ielaagene naer sammen'. Jfr svaga verbet 

 glira (Aas. Ross) 'plire, knibe 0inene sammen', 2.'kige, speide', 

 3. 'glimte, lyse igjennem'. 



no. dial. (Ross) gris 'utset' är en nybildning på no. dial. 

 st. vb. grisa (Ross) 'grine, vise Ta;nder', Jämsides med detta 

 löper ett motsvarande svagt verb grisa 'vaere utsBt', denomi- 

 nativum till ifrågavarande adj. 



^) Jag ser i dessa komposita bilduingar af samma art som de 

 p. 7, not 2 berörda. 



