21 



'stark, rask, fullvuxen', 2. 'giltig, duglig', 3. 'hulpen, belåten, 

 försedd med', 4. 'högfärdig': till fno.-isl. st. vb. Marga = fsv. 

 biargha, bicefgha 'iijälpa, rädda något'. 



msv. (Sdw.) -hnighdher-, -brogder i sammans. hel-hr. 'frisk, 

 helbregda': till fno.-isl. st. vb. h-egäa 'ved en hurtig Bevsegelse 

 bringe noget ud af den Stilling eller Retning som det har og 

 före det hen till et andet Sted, i en anden Retning' (Fr. 2). 

 Dentalen i hrughdher (stamf. *dru3;fia-) — liksom i det till- 

 grundliggande prat pl. brngdum — är lånad frun präsens- 

 stammen (ieu. *bhreg-dhö 1. ^bhregh-tö). ^). 



msv. (Sdw.) -funder i sammans. il-funder 'illfundig' (äar. 

 Isy.), hvaraf msv. il-fundogher i samma bet. I ä. da. förut- 

 sattes adj. -*funder af senare ledet i sammans. ild-fundig 

 (Kalk.), likbetydande med nämda msv. bildningar. Adjektivet 

 i fråga har nybildats på nord. st. vb. jinna. 



no. dial. (Ross) Idukk 'klukkende (om Hone)'. Ordet 

 sammanhänger närmast med no. svaga verbet klukka 1. 

 'klynke, klage med halvt udtalte Klager', 2. 'klukke', identiskt 

 med det hos Aas. förekommande oassimilerade klunka 'klukke, 

 give en klukkende Lyd (som naar man drikker graadigt), og- 

 saa om enkelte Fugles, isaer Ravnens, Stemme'. Adj. kan 

 anses uppkommet på fno.-isl. st. vb. kUkkua i dess af Fr.^ 

 angifna 2. bemärkelse 'klynke, klage'. 



no. dial. (Ross) slunk 'noget sammenfalden af Trsethed, 

 mat og dösig'. Ordet synes vara bildadt på nsv. st. slinka 

 'slinka, halka m. m.', jfr no. svaga vb. skinka 'gaa mat slang- 

 ende, slentre mat', som väl är denominativum till föreva- 

 rande adj. 



sv. dial. (Rz) stumm 'fuktig, klimpig af väta, om jord' 

 beror på sv. dial. st. vb. stimma 'imma, ånga'. 



1) Jfr Noreon, P. Grniulr. T, .010; Brugniann, Gnnidr. II. 1052 



