10 



2. Bildningar på svaga verh ^). 



isl. J)olr 'otålig', under neutral form ingående i ö-^olt 

 (|)ork. Suppl. II), livilket förekommer i sammanh.:^fi (= hvi) 

 er J)ér svo 6.? o: hvorfor er du saa utaalmodig? Till grund 

 ligger fno.-isl. vb. Jwla 'tåla, uthärda' (af ieu. rotformen tdl-), 

 livilket oaktadt sin svaga flexion är af primärt ursprung. Jfr 

 beträif. parallellerna fht. cloltt, find. tulayati Kluge, P. Grundr. 

 I, 139. 



fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) hagr 'kunstfaerdig, duelig til at 

 gj0re noget, hvortil der udkra3ves en saeregen Fserdighed''; msv. 

 (Rqv. VI, Sdw.) haglier d. s.: till fno.-isl. sv. vb. /ia^ra 'ordne, 

 indrette ; vaere tjenlig eller tilpas*. Till germ. roten ha^- höra 

 utomnordiskt fs. hihagön, ags. onhagian 'passen, gefallen', mht. 

 nht. behagen (ursprung!, med stark flexion, jfr part. prat. fht. 

 biJiagan, mht. lehageji 'frisch, freudig, behaglich'). Från utom- 

 germ. språk torde find. gak gaknöti 'vermögen, helfen, gewäh- 

 ren vara urbesläktadt (s. Bugge, K. Z. XXII, 378; Schade, 

 Wbch2 363 a.; Fick, Wbch * I, 41, 205, 419; Kluge, Wbch ^ 33 

 b). — En afljudsform med lång rotvokal, hvarur vokalen i Jiagr 

 {*ha2;a- <i ieu. *kidk20-) uppkommit genom reduktion 2), före- 

 ligger i fno.-isl. adj. *högr, Iwgr 'let, medgjorlig m. m." 



no. dial. (Aas.) snak 'graadig, begjserlig' : till fno.-isl. sv. 

 vb. snalm 'luske, snuse omkring for at faa fat paa nogef (ieu. 

 rotf. sndg-). En härmed afljudande rotform (s)nög-, hvarom 

 se Fick "Wbch^ I, 575, är belagd i gr, »^c»jV«yloj^ 'Näscherei\ 

 It. schnökern 'naschen', no. och sv. diall. s7ioka 'leta efter något\ 



^) Beträff. verb, hvilka trots svag flexion böra fattas som pri- 

 mitiva, kan man jämföra Kluge, P. Grundr. I, 379. 



2) Jfr emellertid Noreen (Urg. Lautl. p. 71), som uppfattar 

 rotvokalen i germ. hag- såsom reflex af ieu. a. Konsonantismen, som 

 ger vid handen förhistorisk suffixbetoning, talar dock för reduceradt 

 rotstadiiim. 



