urg. 'Iräa-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) lutr 1. 'ludende', 2. 

 'nedböiet, fornedret, ydmyget''; fsv. (Rqv. VI, Sdw.) Zwfer 'lutad'; 

 i ä. da. (Kalk.) förefinnes ordet icke i själfständigt bruk, men 

 synes ingå såsom förra led i sammanss. lud-Jiornet 'med hieng- 

 ende horn', lud-hovedef 'med hsengende hoved', denominativa 

 participialbildningar ^) på suft", -to-. En utomnord. parallell 

 äger ordet i mht. Inzer st. m. 'Laurer, Auflaurer , substanti- 

 vering af ett urspr. adj. Germ. rotforraen liit- ingår bl. a. i 

 fno.-isl. st. vb. luta 'boie sig föröver, lude m. m." 



urg. *sluka-: no. dial. (Ross) sliik 'slugen", substantive- 

 radt i shik m. 'en Sluger; Ulk, Cottns'. En identisk bildning 

 föreligger i det substantiverade flit. sluch m. 'Speiseröhre, 

 Schlund; Fresser, Säufer, Scliwelger\ Som grund gäller germ. 

 roten sluk- i no. dial. sluka (st. o. sv. vb.), mht. sluchen (sv. 

 vb.), nsv. sluka. 



2. Isolerade adjektiv. 



urg. *sida-, *^ola- (ieu. *gihdlo-): fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) 

 gidr 'gul af Farve' (a-omljudda formen *golr belagd såsom 

 förra led i isl. (Vgf.) gol-gronn 'yellow-green', gol-mor aiidr 'ye\- 

 low-brown', gol-porskr m. 'yellow-cod'); fsv. (Rqv. VI, Sdw.) 

 gid, gol; ä. da. (Kalk.) gid d. s. Ordet beror på ieu. roten 



guttural till labial identifierar Fick (anf. st.) med ofvan behandlade 

 adjektivformer ytterligare fht. slaf (gen. slaffes), It. slap (hvaraf usv. 

 slapp) 'schlafif^ af en stamform *slapa-, hvilken (jfr Persson, Wurzel- 

 erw. p. 189; Noreen, Urg. Lautl. pp. 59, 71, 213; Kluge, Wbch ^ 

 324 b.) dock rätteligen är att förbinda med fksl. slobii 'schlaff, 

 8chwach^ lat. läbi 'gleiten', låhare 'schwanken' och got. slepan 

 'schlafen'' (af en ieu. rot (s)leb-: (s)ldh-, variationsform till sleg ofv.). 

 1) S. beträff. sådana bildningar Kluge, Nora. Stammb. § 226; 

 Brugmanu, Grundr. II, 221. 



