hufviicliiKleliiiiigsgriuulLMi; inom livarje sålunda erhållen uf- 

 Ijudskategori ha formerna ordnats kronologiskt efter sin för- 

 historiska eller historiska uppkomst. Enligt sistnämda indel- 

 ningsprincip göres sträng skilnad mellan förnordiska och ny- 

 bildade adjektiv. De förra kunna desutom, beroende af före- 

 komsten eller frånvaran af identiteter i släktspråken, fördelas 

 i förgermanska, samgermanska och isolerade bildningar, 

 hvarvid sistnämda kategori omfattar adjektiv, till hvilka 

 utomnordiska motsvarigheter icke äro uppvisade, men hvilka 

 det oaktadt framstå som förhistoriska. Jag är emellertid med- 

 veten om, att arbetet i fråga om konstaterandet af berörda 

 parallellformer — med hänsyn till de i detta afseende mö- 

 tande svårigheterna — icke kan göra anspråk på fullstän- 

 dighet. Det kan ju ej förnekas, att en del af de som sam- 

 germanska uppförda bildningarna möjligen äger förger- 

 manskt ursprung samt att bland de isolerade adjektiven i 

 själfva värket kunna dölja sig för- eller samgermanska for- 

 mationer. I detta hänseende har jag i allmänhet varit hän- 

 visad till den etymologiska forskningens hittils vunna resultat, 

 hvilka jag efter bästa förmåga sökt tillgodogöra mig. En- 

 dast en mindre del af identifieringarna äro mina egna. 



Det nordiska ordmaterial, hvarpå föreliggande under- 

 sökning grundar sig, är till en öfvervägande del hämtad 

 från fornspråken. Till de yngre ocli yngsta perioderna (sär- 

 skildt de nynordiska dialekterna) har hänsyn tagits endast 

 i den mån de erbjudit ord, som icke tidigare förekommit 

 i literaturen. Att vid användandet af alt dialektiskt mate- 

 rial stor försiktighet varit af nöden, behöfver väl knapt på- 

 pekas. — 



Med 'primärbildningar' förstår jag afledningar fram- 

 gångna dels direkt ur själfva roten, dels ur starka eller 

 Itrimitiva (icke afledda) svaga verb (jfr v. Bahder, ofvan 



