48 



samma använduing är fht. -falt. Stamformen falda- står i 

 vernerskt växelförhållande ^) till 



urg. ydljia- i fsv. (Rqv. III, VI) -fallet-, 2) belagdt blott 

 i samraans. en-faller = en-falder. Utomnordiskt motsvarar 

 got. -faljis i ain-faljjs (jfr am-falj)ei 'eiufachheit', ain-falpaha 

 adv. 'einfältig'), fidur-falps o. s. v. Ags. -feald hör antingen 

 hit eller till sidoformen *falda-. Beträffande etymologin höra 

 ofvan behandlade adjektivformer till germ. roten falj)- i got. 

 falpan, fht. faltaji, faldan 'fälten' (förgerm. rot pelt- plt- i 

 fksl. plet% plesti 'flechten', gr. di-st aXtog 'zweifach', s. Kluge, 

 Wbchs 98 a.; Noreen, Urg. Lautl. p. 96). 



urg. Vialbå-'. fno.-isl. (Eg. Vgf..Fr.2) halfr, hålfr 2 /Viga 

 megen eller lige saa stor som noget andet hvormed det sam- 

 menlignes', 2. V.aa stor eller megen som Halvdelen af en Ting"; 

 fsv. (Schl.) Jialvet- 'half, fda. (Lund) half halvcer d. s. Utom- 

 nordiska paralleller äro got. halhs, ags. healf, ndl. fs. It. half, 

 fht. hall) i samma bet. Adjektivets etymon är att söka i ieu. 

 roten (s)kelp- (labialutvidgning af basen skel- "^spalten') i find. 

 klpay- 'ordnen, vertheilen, zurechtmachen' (eg. 'klyfva, dela'), 

 i enlighet hvarmed 'klufven, (tu-) delad' framstår som grund- 

 begrepp för detsamma. Se ang. denna tolkning Kluge, Wbch •' 

 151 b.; Persson, K. Z. XXXIII, 289 3). 



urg. ""salta-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) saltr 'salt', fsv. (Schl.) 

 saltet', nda. (Molbech) salt d. s. En parallell, utomnordisk 

 adjektivbildning möter i ags. sealt 'salzig'. Jfr de i neutral 

 form substantiverade ags. sealt, got. salt, fht. sak 'salt'. Till 

 grund ligger ieu. roten såld- i bl a. lat. sallere « *saldere), 

 salsus (<< *sald-tos), lit. såldas 'siiss' (jfr fksl. sladäkä)^ got. 



1) Jfr Kluge, Beitr. XXVI, 84, 95. 



2) Jfr Noreen, Arkiv III, 30, noten, Urg. Lautl. p. 128. 



^) Jfr andra, i mindre grad tilltalande etyraologier hos Bugge, 

 Bezz. Beitr. III, 117; K. F. Joliansson, Beitr. XIV, 29G. 



