47 



En utomnortlisk (substantiverad) parallell föreligger vidare i 

 got. hörs m. 'Hurer', jfr fir. cara 'Freund' med annat rotaf- 

 Ijud. Som etymon har man att antaga verbalroten har- i fir. 

 caraim 'ich liebe', lett. kärs 'lustern' (s. Kluge, Wbch ^ 175 

 b.; jfr Hellquist, Arkiv VII, 3). 



2. Samgermanska adjektiv. 



urg. *ala-\ fno.-isl. fsv. al- förekommer såsom förra kom- 

 positionsled (i t. ex. fno.-isl. al-hitinn *bidt överalt', al-hiarfr 

 'helt igjennem skinnende', al-bua 'gjore fuldfserdig, med alt 

 Tilbehor', fno.-isl. al-miigr, al-mugi, fsv. al-moghe 'hela mäng- 

 den, alt folkef , fno.-isl. al-mennr, fsv. al-mcenner 'allmän', 

 fsv. al-sala 'hel och hållen försäljning") med betydelse af fno.- 

 isl. allr, fsv. alde)- « *alla- < *al-na-) 'all, hel, fullständig'. 

 Utomnordiska motsvarigheter äro de i sammansättningar och 

 afledningar ingående got. flit. fs. ala-, ags. cel- 1). Till grund 

 ligger verbalroten al- i got. ålan 'växa' (s. Kluge Wbch ^ 9 

 a.; Tamm, Et. Ordb. 5 b.). 



urg. *faldd-'. fno.-isl. -faldr, fsv. -folder förekomma så- 

 som senare led i multiplikativa adjektivkomposita: fno.-isl. 

 ein-faldr, tui-(tué-) faldr, Jjri-Qre-) faldr o, s. v. resp. fsv. en- 

 falder, tiw-falder, Jjrce-falder. En västgermansk identitet med 



1) Däremot höra hit icke fs. alo- (alo-hcl 'ganz gesund', alo- 

 mahtig 'allmächtig', alo-waldo 'alhvaltcnd'), fht. alo- (Alo-her, 



mansnamn), urn. *alM- (sv. AlduaruS, isl. *Olvarr, urn. *Alu-hariR 

 = ags. Eal-here, fht. Alo-her, Wadstein, Sv. Ldsm. XIII, 5 p. 

 12), former hvilka förutsätta ett gammalt u-stamsadj. *alu- = *ala-, 



''alla- (ofv.). 



