354 



dignity') iirspr. är ett nom. act., en funktion, som förklarar 

 rotbetoningen; med germ. laljm- jämföre man gr. (Hesych.) 

 Xoitöq' Xotfiög ('pest, farsot'), hvilket, i fall formen är o-stam 

 och tillförlitlig, skulle bevara den för adj. i fråga väntade 

 suffixbetoningen. — För adj. stinjm- (i fall a-stam, utora- 

 nord. blott ags. stiö?) fattas hvarje förklaringsgrund. Ordets 

 grundbetydelse osäker. 



I fråga om de substantiviska io- (tä-) stammarna är 

 gränsen mellan ursprungliga nomina agentis och nom. act. 

 ofta svår att bestämma, då de senare ej sällan undergått 

 betydelsenyanseringar, som gifva dem skenet af nomina agen- 

 tis *). Af de oxytonerade bildningarna äro flertalet (se of- 

 van) substantiverade particip. Otvetydiga nomina act. äro 

 snudd- eg. 'skyndsamhet, brådska', simöd- 'simning', möda- 

 eg. 'häftig sinnesrörelse, uppbrusning', ^undö 'strid', af hvilka 

 snudd- ock gundö mottagit suffixbetoning från motsvarande 

 former i adjektivisk funktion (nom. ag. ags. snud adj., find. 

 hatd ptc. <i'^ghn-tö-). 



Bland de paroxytonerade substantiven äro mörjja- (jfr. 

 find. mr-td- ptc, mr-td-m n.: mär-ta- 'dödlig, människa', gr 

 fioq-TÖ-Q d. s.), ^unpö (jfr nom. ag. sanda- < *ghon-tö- och 

 n. act. su7idd), lilenpa- rena nomina act. Möjligtvis äfven minpa- 

 munj)a-, skinpja- under förutsättning af genomgången bety- 

 delseutveckling, s^l-pa- är eg. ett substantiverad t färgadj., 

 jfr lit. geltas'%\x\\ find. harita- d. s. 2). 



Den redan ofvan berörda principen för de indo- 

 europeiska fo-stammarnas ursprungliga betoning, näml. att 

 nomina ag. (adjektiv o. particip) förlagt aksenten på suffixet, 

 nomina act. däremot på rotstafvelsen, spåras ännu hos ett 



1) So Brugmann, Gnindr. II. 431. 438 och där cit lit. 



2) So Kluge, Nom. Stammb.^ § 186 anm. 



