346 



Jämsides med roten Hat- går kläd- i fksl. Idada 'lege, 

 stelle' 1). 



urg. *linossa-: fno.-isl. (Fr.^) hnoss f. "^Klenode, kostbar 

 eller saerdeles vierdifuld Ting, som bruges til Prydelse'. Man 

 förbinder ordet med isl. hniööa 'slå, stöta, hamra', fht. hnio- 

 tan 'befestigen'. Persson, Wurzelerw. p. 134, förbinder här- 

 med lett. hnut 'jucken'. Germ. *hnossa- vore då framgånget 

 ur ieu *]cmit'-to- (eg. = smide), hvarora se t. ex. Noreen, 

 Urg. Lautl. p. 191, Hellquist, Arkiv VII. 14. Isl. hnoss pl. 

 -ir är ursprungligen väl ö-stam (beträff urspr. ö-stammar, 

 hvilka flektera efter i-deklinationen, se Noreen, Aisl. Gramm.^ 

 § 310). 



urg. *hrussa-, se of van. 



urg. *maisa-: fno.-isl. (Fr.^) meiss m. 'Kurv' (jfr hey- 

 meiss 'Kurv 1. Grinde til deri at fere He", Jcola-meiss 'Kurv 

 som bruges til deri at fere Kul', fsv. (Schl.) mes 'ett slags 

 mått, troligen en korg af viss storlek', jfr sv. dial. (Rz) meis 

 mes 'korg', fda. (Lund, Kalk.) mes 1) 'kurv', 2) 'et maal'. 

 Fht. meissa f. C^mais-ion-) är utvidgad till /ö?z-stam. Man 

 förbinder ordet med got. maitan, isl. meita 'abhauen, sclmei- 

 den', nno. dial. meit = isl. meiss. Germ. '■maisa- <C ieu. 

 ^•maitHo- eg. 'zugehauenes Holzgerät (zum Trägen auf den 

 Riicken)'. Se Liden, Beitr. XV. 512 f., Noreen, Urg. Lautl. 

 p. 192. 



urg. *ö.§a-.- nsv. os, da. oes 'stark lukt" (häraf vb. nsv. osa, 

 da. ose) enligt Tamm, Arkiv II. 348, af äldre "^'össa- = ieu. 

 *öt-Ho- till roten od- i lat. odör, gr. o'^w ödcoda 'lukta'. 



urg. *snaisa-: fno.-isl. (Fr.^) sneis f. 'Pind, tynd Kvist', 

 ags, snäs 'Spiess': ieu. *s?io/'t-''tu till ieu. roten snett- i got. 



^) Jfr annorlunda hos Khige, Wbch^ 'laden^', som nicd orätt 

 förenar ofvan anförda germ. verb och fksl. Madq under en gemensam 

 rot Madh-. 



