341 



grodd , samt lulit. gruot, ti-stam ^) ). Till fno.-isl. gröa, 

 nsv. gro. 



fno.-isl. [ Otti ra. 1) 'Skrgek, Forferdelse^ 2) 'Fare' 3) 

 *Frygf af en grundf. ^öhtan- till got. dg 'jag fruktar', prt. öhta, 

 egjan, fno.-isl. égia 'förskräcka'. 



Bland de i det föregående behandlade ieu. ^o-participen 

 förekomma bildningar, i hvilka suffixkonsonanten t med en 

 stamslutande dental i urgermanskan öfvergått till ss. I dessa 

 fall (: ieu. ^uittö-, find. vittd-, av. -vista-, gr. ä-tarog: urgerm. 

 *uissa-; ieu. *set'tö-, find. satta-, av. -shasta-, lat. ptc. perf. 

 sessus: urgerm. *sessa-; ieu. *mitio-, lat. ptc. perf. missus 

 till mitto: urgerm. *missa-) är de germanska formernas ur- 

 sprungliga funktion af ^o-particip genom bevarade utomger- 

 manska motsvarigheter fullt säkerstäld. Med stöd af dylika 

 former plägar man vanligen till förevarande participkategori 

 äfven hänföra en mängd andra germanska nomina med in- 

 Ijudande ss (resp. s efter konsonant och lång sonant) i stam- 

 men, ehuru utomgermanska kriterier på den supponerade 

 formutvecklingen saknas. Brugmann har emellertid i sin 

 Grundriss I.^ 671, 701, 704 påvisat ett antal fall, där i fråga 

 varande urgerm. långa eller korta s-ljud återgår på ieu. -ts- 

 eller -dzh- <i -dh-s-, hvilka ljudförbindelser i urgerm. således 

 sammanfallit med ieu. -Pt-. I ett flertal hithörande germ. 

 bildningar har man nämligen enl. Brugmann att spåra refle- 

 xer icke af #o-particip utan af nominala och verbala (ejs- 

 stammar. Som bevis härför tjäna följande af samma förf. 

 anförda exempel. 



^) Se v. Bahder, Verbalabstr, p, 75. 



