296 



romanskt låneord: jfr franska läche, ital. lasco 'träge') och 

 mir. lasc 'schlaif. Till grund ligger ieu. roten led- lad- (hd-) 

 i gr. Xijdsfv 'ermatten', lat. lassus << *lad-tos 'nitlde', got. 

 letan 'låta', lats, fno.-isl. latr 'lat'. Se Kluge, Nom. Stammb.^ 

 § 209, Wbch^ 'lasch', Brugmann, Grundr. I.2 687, 702, II. 

 240, Noreen, Urg. Lautl. pp. 59, 117. 



urg. *raskHa- (ieu. *rot-(s)'k^o-) : fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) 

 T^shr 1) 'fremskreden til Modenhed i sin Udvikling, dygtig og 

 villig til at optreede og handle saaledes som Omstaengighederne 

 udkrseve', 2) 'saadan som viser Uforfserdethed, Dygtighed'; 

 därjämte uppger Fr.^ en oomljudd form raslcr 'rask, hurtig' 

 (Diplom, Norvegic. II, 461), hvartill man jämföre no. dial. 

 rash i s. bet. Å östnord. språkområde motsvara fsv. (Rqv. 

 VI) rasher, nsv. rasJc, nda. rask. Germanska paralleller: 

 fht. rasc mht. rasch, engl. rash, ndl. rasch. Ordet hör till 

 ieu. roten ret- rot- i ir. riihim 'ich laufe', lit. lett, rita 'ich 

 rolle, wälze', lat. rota, lit. rätas, fht. rad 'hjul', rado 'schnell', 

 got, rajts 'leicht' (se Brugmann, Grundr. I.^ 702. 810, Kluge, 

 Wbch^ 'rasch', Noreen Urg. Lautl, p. 117). 



urg. ^öaisJca- (ieu. %hoid-{s)ko-) : fno.-isl. (Eg, Vgf. Fr. 2) 

 heisTcr 'bidende, smertelig, ubehagelig', 2) 'bitter, amarus', 3) 

 'forbitret, smertelig berert af noget'; fsv. (Sdw.) hesker 1) 

 'bitande, skarp, hvass', 2) 'bäsk, bitter'; ä. da, (Kalk,) hesk 

 'bitter; hård, ond'. Till grund ligger ieu. roten hheid- hhoid- 

 i fno,-isl. bita 'bita', got. haitrs 'beissend', lat. fcedus 'veder- 

 värdig' (se Bugge, Arkiv II. 243, Kluge, Nom. Staramb.^ § 

 209, Brugmann, Grundr. U 702, II. 240, Hellquist, Arkiv IV, 

 295 noten). 



urg, *J)raisJca- {ieu. *t7-oid-(s)ko-): fsv, ^re5Ä;er 'motspän- 

 stig', no. dial. (Aas.) treisk 1) 'besvärlig, tung, trsettende', 2) 

 'trodsig, haardnakket', 3) 'paaholden, sparsam, karrig', 4) 

 'klog, skarpsindig'. I fråga om sin etymologi hör adj. till en 



