284 



urg. *aid-ula- 'glänsande\ ett adj. med såväl rot- som 

 suffixafljud; till det i det föreg. anförda urg. *iä-ala- med 

 samma bet., föreligger möjligen substantiveradt i fno.-isl. oyäla 

 fsv. 0j)la, RSV. ödla «i *aid-ulön) ^). 



Däremot berättigar fsv. ydhla 'ödla' ej till antagande 

 af ett till grund liggande adj. *i8ula- 'glänsande' (så Hell- 

 quist o. a. st., se under *idala-J. Enl. Noreen P. Grundr. 

 1.2 592, Aschw. Gr. p. 98 är -ydhla (eter-) = 0j)la i följd af 

 en öfverg. ö till y i bitonig stafvelse. 



b) Terbaladjektiv, 



a) Förhistoriska bildning|ar. 



I likhet med de förhistoriska verbaladjektiveu på -al 

 kännetecknas äfven de i fråga varande af svag rotvoJcalism. 



Jämsides med afljudaude starka verb och utrustade med 

 dessas rotafljud i prat. pl. {part. prat.) förekomma följande 

 adjektiv : 



fno.-isl. at-fundull (Vgf. Fr."^) 'tilboielig til at finde 

 noget at uds?ette paa en Person eller Ting': fno.-isl, stv. finda. 



fsv. (Sdw.) hitid 'bitande' (ä^t. Xsy-): fsv. stv. h'i-ta. Ftt 

 likalydande nomen instrument! föreligger i fno.-isl. Utull m. 

 'betsel', sv. dial. hitul m. d. s. 



fno.-isl. (Vgf. Fr.2) dr-risuU 'som staar tidlig op' (aV. 

 Xey.): fno.-isl. stv. risa 'rcise sig, staa op fra en liggende 

 eller siddende Stilling'. 



nisl. (Vgf.) suiJcull, likbetydandc biform med suftixafljud 

 till fno.-isl. suikall 'forraedersk' (se härom i det föreg.). En 

 germ. parallell möter i ags. swicol 'betrtigerisch', på grund 

 hvaraf ordet visar sig vara af sanigermanskt ursprung. 



^) Annorlunda Noreen, Aschw. Gr. p. 66. Den där gifna tolk- 

 ningen är i formelt afs. ytterst osäker, jfr Kluge, Wbch*' Eidechse . 



