273 



mig vela furutsätta ett adj. *naj)-ila- med samma bemärkelse. 

 I en annan ursprungligare betydelse kvarlefver fno. vela i 

 nno, dial. vela 'gaa langsomt hid og did, gaa frem og tilbage 

 uden Meed", hvartill man jämföre det formelt och semasio- 

 logiskt fullt identiska mht. wedelen = fht. Hvadilön, en bi- 

 form med suffixafljud till fht. luadalön. mhd. wadelen 'schwei- 

 fen, schwanken, flattern', no. dial. vaala 'irre om, tumlo om- 

 kring'. Med sin grundbetydelse föreligger adj. i fråga (isl. 

 *vedill) utom i de nu nämda verben no. dial. vela, mht. 

 wedelen ännu — synes det mig — i fno.-isl. véle 'Stjert paa 

 Fugf (jfr no. dial vele 'Stjert, en svagelig Tingest m. m.'), 

 hvilket man kan fatta som en till 72-stam utvidgad substan- 

 tivering af detta adj. Isl. véle står med hänsyn till såväl 

 form som betydelse i nära samband med fht. ivedil 'Wedel', 

 något som redan Noreen Aisl. Gramm.^ § 176,2 framhållit. 

 Jfr för öfrigt artikeln urg. ijiap-la- i det föreg. 



urg. *huaik-ila-: ä. da. (Kalk.) hvegel = hvegelsindet 

 'ustadig, vaegelsindet', motsvarande ett isl. ^hveiUl, samman- 

 ställer jag med ä. da. (Kalk.) hveg (= isl. *hueikr) 'ubestän- 

 dig, ustadig', isl. huikr 'quaking (epithet of a stag)', huiJca 

 'to quail, shrink, waver'. Jfr nedan isl. Jmikull och sv. dial. 

 hvehall. 



Samtliga ofvan behandlade bildningar på -ila äro till 

 sin upprinnelse gifvetvis förhistoriska (förnordiska). Af yngre 

 i specifikt nordisk tid tillkomna adjektiv med samma stam- 

 afledning har jag att anföra blott tvänne : fsv. gömel 'aktsam, 

 omtänksam' (Sdw. åst. Ity. Birg. Uppb. 3: 334) och fsv. 

 at-hyggil 'uppmärksam, aktsam' (Sdw.: åsr. Xsy. Ber. 267), 

 nybildade på resp. fsv. göma 'i akt taga, gifva akt på m. m.' 

 och fsv. hyggia 'tänka på, besinna, komma i håg', eller ock 

 kanske snarare, alldenstund adjektiviska nybildningar med 

 detta suff. för öfrigt icke äro uppvisade, ombildade af resp. 



