266 



B. Med rotvokalismeii o (a), 

 a) En ewopeisk bildning. 



ieu. ^Jc^oi-lo' (iirg. ^hai-la-): fno.-isl. (Eg. Vgf Fr.^) 

 heill 'hel, udelt, uskadt, lykkelig, fuld, sund, frisk, helbrin- 

 gende, velsindet'. Adj. ingår dessutom i veill (•< *ve-heill) 

 'svag af Sygdom eller Saar, ussel'. Jfr härtill subst. fno.-isl. 

 heill n. = ags. hcél (^hailiz) 'lycka', hvaraf isl. heils-a 'lyck- 

 önska' (jfr ags. hälsian fht. heilisön 'augurari'). Å östnor- 

 disk mark motsvara fsv. (Schl. Sdw.) hel 'helbregda, frisk, 

 välbehållen, oskadd, i välmåga, frälsad, salig, obruten, hel, 

 uppriktig, innerlig' och ä. da. (Kalk.) hel 'hel, sund, rask, hel- 

 bredt'. Utomnordiska paralleller föreligga i got. hails 'gesund, 

 heilsam', fht. heil 'gesund, ganz, gerettet', fs. hel, ags. häl 

 engl. 7vhole 'ganz, vollständig' samt från icke-germanska språk 

 i fksl. ce-lu 'ganz, voUständig' och preuss. kail- i Tcailustilcan 

 ack. 'Gesundheit'. Däremot återgå fir. cél och kymr. coil 

 'augurium, omen' icke på ieu. ^hjOilo-^ utan förutsätta en 

 därmed afljudande grdf. '^k2ei-lo-. Lit. c^elas och lett. cels 

 cäls 'vollständig, unvermindert, unverletzt, ganz, totus' äro 

 slaviska lånord. Ordets etymologi behandlas utförligt af 

 Brugraann, Die ausdriicke fiir den begriflf der totalität p. 41 

 flf., där äfven tidigare lit. i frågan citeras. Jfr äfven Uhlen- 

 beck, Et. Wb. p. 65, Zupitza, Gutt. p. 105. 



h) Samgermanska bildningar. 



urg. "^ smala-: fno. (Fr.^) smalr 'liden, mods. störr^ (1 gg i 

 Dipl. norveg.), såsom subst. med öfverg. till n-stamsböjning 

 (Fr.2) smali m. 1) 'Kvaeg, de til et Gaardsbrug horende Hus- 



