240 



'Tusmorke', äfvensom denominativa vb. huma 'skumre, blivc 

 Tusmerke inod Aftenen . Å östnordisk botten hänför jag hit 

 trots den abstrakta betydelsen fsv. (Schl.) humi 'dunkel före- 

 ställning, misstanke" (jfr huma mal 'mål, som grundar sig 

 på osäker misstanke' i)), till sitt ursprung väl ett adjektiv- 

 abstrakt 2), samt ä. da. (Kalk.) ild-hum 'nedslåt' («^. Af/.), 

 hvari senare ledet motsvarar isl. humr (ofvan). Ordets ety- 

 mon är att söka i ieu. roten (s)heH- 'betäcka', ingående i bl. 

 a. gr. axv-tog, xv-rog 'Fell, ITaut', lat. scR-tum 'sköld', 

 oh-scu-rus 'mörk, otydlig, obegriplig; hemlighetsfull, tillbaka- 

 dragen, allvarsam' (således i det närmaste samma begrepps- 

 utveckling som da. ild-hum förutsätter), cutis 'hud', isl. hud, 

 fsv. huj), nsv. hud, isl. shiöl 'Zufluchtsort, Obdach', skaunn 

 'Schild', skiimi 'shade, dusk', fht. scur 'Wetterdach, Schutz'. 

 Se om denna ordgrupp t. ex. Persson, Wurzelerw. p. 45. 



b) Syiikoperade stadiet. 



Intet af nedan behandlade adjektiv torde vara uppvisadt 

 utomnordiskt. 



urg. *siji-m,a-: no. dial. (Aas.) svim 'rask, hurtig, ogsaa 

 let at haandtere'; jfr härtill hos Ross: svime 'En som er 

 rask og beha^ndig, svim', samt svimen 'omtr. = sivim. Ordet 

 är afljudsform till urg. "^sul.-ma- (se p. 63). 



urg. Hd-ma-, "^ol-ma-: fno.-isl. (Fig. Vgf. Fr.'-^) olmr, 

 ölmr 'tilboielig til fiendligt Overfald'; jfr no. dial. (Aas.) o?m 

 'olm, hidsig, arrig, om Dyr, isier Oxer' samt de häraf deri- 



') Jfr NorecD, Urg. Lautl. p. 204. 



^) Ang. abstraktbildningar af denna art se Kluge, Nom. Stammb. 

 §107; HcIIquist, Arkiv VII, 11. 



