45 



icu. *skang20-, urg. "slmnka-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) 

 skakkr 1. 'skjsev', 2. 'heldende mere til den ene Side'; sv. 

 dial. (Rz) skakk (skänk) 1. 'sned, vind. lutande^ 2. 'afvig'. 

 Till ofvan anförda stamform hör utomgermanskt gr. axafx^og 

 'krumm (von den Beinen)'. Vidkommande sitt etymon beror 

 adj. på ieu, roten (s)k(h)e7ig2- i find. khanj khahjati, gr. crxaCw 

 (<< *skng2i'ö), flit. hinkan 'hinken' (se beträff. denna etymologi 

 Zimmer, Nominalsuffixe p. 98; Fick, Wbch * I, 143, 567; No- 

 reen, Urg. Lautl. pp. 150, 205). 



ieu. ^logjio-, urg. *la^a-'. fno.-isl. lagr, fda. lagli med 

 betydelse af part. prat. (resp. lagar och laghder) till svaga 

 vb. leggia (loeggia) Mägga' ^). Den västnord. formen förekom- 

 mer därjämte såsom kompositionsled: ut-lagr (= nt-lagär) 

 'outlawed, banished', i speciell isl. lag 'having to lay out, fined' 

 (Vgf.). Utomgermanska paralleller äger adjektivet i de sub- 

 stantiverade gr. Xoxoc m. 'gömställe, bakhåll m. m.' (jfr kom- 

 positionen a-Xoxog, fj 'maka' «< *S)u-loghos), fksl. logu i 

 sammanss. na-logu 'invasio*, sq-logu {= gr. a-Xoxog) 'con- 

 sors tori'. Som ieu. rot gäller legzh- (: logji-) i got. ligan, 

 fnord. liggia 'ligga' m. fl. af lägg (se om denna ordgrpp Fick, 

 Wbch^ I, 536). 



ieu. *po(kiO-, urg. *fa/ha-: fno.-isl. -far i sammanss. hld- 

 fdr (Eg. Fr. ^ åsr. ksy.) 'blaaspraglet', dreyr-fdr (Eg. Vgf. «V. 

 Isy.) 'blood-stained' (Fr. 2 anger formen -fddr), mdl-fdr (Vgf. 

 Fr. 2) 'besat med Figurer'. Ofvannämda stamform ligger utom- 

 nordiskt till grund för got. failis i filu-faihs 'sehr bunt', fht. 

 féJi, ags. fäh (jämte fdg med vernersk växling) 'bunt', find. 

 2K'ga i puru-jJcga = got. filu-faihs. Ordets etymon utgöres 

 af verbalroten inkj^- (: poiki-) i bl. a. find. piQ pingåti 'aus- 

 schneiden, bunt machen', gr. stoixlXog'h\mt', iks\. pisq, pisati 



1) S. Noreen, P. Grundr. I, 518, Aisl. Gramra. ^ § 434, anm. 



