44 



identifierats mccl lat. pandus 'gekriimmt, gebogen', hvilkot af 

 Corssen Ital. Sprachk, 324 (antagligen med orätt) samman- 

 stälts med lat. pandére 'utspänna, -sträcka' ^). 



ieu. "longjtio-, urg. *langa-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) langr 



1. 'läng af Udstraekning i Rummef , 2. 'långvarig', 3. 'vidloftig, 

 omst£endelig, ordrig', 4. 'langsom, kjedsommelig', 5. 'saadan 

 som man onsker sig, har kjaer'; fsv. (Schl.) langer 'lång': 1. 

 i rum, 2. i tid; fda. (Lund) läng 'läng'. Utomnordiska iden- 

 titeter föreligga i got. läggs, fht. fs. läng, ags. long, ndl. It. 

 lang^ lat. longiis. Ordets etymon är att söka i ieu. roten 

 lengji- *von Statten gehen', ingående i bl. a. fht. gi-lingan 

 'gelingen, Erfolg haben, gliicken', find. langh långhate 'sprin- 

 gen (s. Fick, Wbch * I, 122, 305, 537). 



ieu. *plank.^o-, urg. fläha-: nisl. (Vgf.) fldr 'gaping'; no. 

 dial. (Aas.) flaa 1. 'aaben, vid oventil, ikke smal eller dyb', 



2. 'om Mennesker: aabenraundet, plump og uforsigtig i sin 

 Tale'; sv. dial. (Rz) flår 1. 'flat, platt (om kärl)', 2. 'obetyd- 

 ligt lutande (om tak)', 2. 'grund, af ringa djup (om båtar)'. 

 Såsom grundbegrepp för ifrågavarande adj. (urnord. *fläJiaB) 

 framstår otvetydigt 'flat, platt'. Med hänsyn till denna bety- 

 delse fattar jag ordet som i grunden identiskt med lat. (Paul. 

 Fcstus) Flanells 'breitfussig' (eg. 'flat, bred') och det häraf 

 substantivcradc planca 'planka'. Med antagande af denna 

 identitet kan adj. lämpligen afledas från en nasalinfigerad bi- 

 form (pla-yi-k^-) till ieu. roten pläk.^-: pldk^- i bl. a. \\i. plökas 

 'P^.strich', plökszczas 'flacli', lett. iMku (= *planku)^ plakt 

 'flach werden', gr. ^Åd^, -x6g 'Fläche, Platte', ctlazovg 

 'platt, (plattor) Kuchen'"'^). 



1) Jfr Froehdc, Bezz. Bcitr. XVI, 201. Annorluuda betriiff. 

 lat. pandrre hos Brugmann, Grundr. I, 191; II, 152, not, 982, 999. 



2) Se vidkommande lat. Plancus, plcmca Persson, Wurzclerw. 

 p. 10. 



