68 



(Rz) käng, kånger (fsv. Imnger) 1. 'kvick, liflig', 2. 'modig, 

 yr (om hästar)', 3. 'löpsk, kåt"" (iogår med sin ursprungliga 

 rotvokal möjl. i kang-vis (Rz) 'själfklok; frågvis, vetgirig, om 

 barn'). Såväl form som betydelse synas tala för etymologiskt 

 samband med fno.-isl. kätr 'fornoiet, munter, lystig' (msv. kute?- 

 och ä. da. käcl äfven 'vällustig, lättsinnig'), hvilket enligt No- 

 reen Arkiv III, 17 f. (jfr Aisl. Gramm.2 §§ 152. 4, 184. 4; 

 Urg. Lautl. p. 26) beror på urg. 'ga-hähta (•< -*hanh-ta- •< 

 -*khong2-tö-), en ^o-stamsafledning från icu. roten (s)k(h)eng2- 

 i fht. hinchan, find. khanj- 'hinken', gr. (Jxccl^m (<^*skng2-/o) 

 'hinke', nsv. (dial.) skunka 'springa tungf m. fl. aflägg. Urg. 

 *(^a-)Jiansä- synes mig närmast bero på en med ofvannämda 

 (s)k(h)eng2- i variationsförhållande stående ieu. rot (8)kenk 

 (: (s)kank-), hvari jag ser en med nasalinfix utvidgad biform 

 till ieu. basen skak^- i ir. der-scaigim « -*skakio) 'ich untcr- 

 scheide mich, zeichne mich aus (wörtl. ich springe hervor)', 

 fksl. skakati 'springen, tanzen', fht. sceJian 'eilen', fno.-isl. 

 skaga 'med Enden råge frem', skagi 'Ödde' etc. ^). A nordisk 

 botten synes ifrågavarande uasal-utvidgning vidare ligga till 

 grund för sv. diall. skangla (Skängla) 'gå själfsvåldigt", skanglog, 

 •ot 'gänglig', skanglar, skänglar 'fotskankar', skänglur 'hand- 

 tag i en stång', skängling 'ben på gafflar o. dl'. Af detta 

 etymon framgår 'kvick, liflig' (eg. springande, hoppande') så- 

 som adjektivets grundbegrepp. Betydelseutvecklingen tiiriöpsk, 

 kåt' har ordet gemensam med det ofvanberörda adj. msv. 

 käfer, nsv. kåt, ä. da. kåd '^). 



1) S. om denna ordgrupp Schade, Wbch '-^ 785 a.; Fick, Wbcli* 

 II, 308. 



2) Sedan ofvanståcudo artikel ncdskrifvits, har jag fått del af 

 Wadsteins i Indog. Forsch. V ingående undersökning Nordische Bil- 

 dungen mit dem Präfix -gcC, hvari förf. p. 2 söker gendrifva teorin 

 om en Ijudlagsenlig öfvergång gJl (ga + JO t>ll k och följaktligen af- 

 visar Noreens ofvan framstälda tolkning af isl. /Crtfr, hvilket han i 



