254 



3. Samgermanska hildninyar. 



urg. '^bit-ra-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr .2) bitr 1) 'bidende, 

 bidsk", 2) 'skarp, hvass, om skjaerende Redskaber eller Vaa- 

 ben, 3) 'smertelig, skadelig, som gior ondt'; fsv. (Sdw.) 6?Yer 

 bitter {beter J 'bitande, skarp', nsv. bitter, ä. da. (Kalk.) bider- 

 i Uder-hvas 'bitter', nda. bitter. Utomnordiskt motsvara ags. 

 biter bitter, fs. bitar, bittr-, fht. bittar o. s. v. Till grund 

 ligger roten i st. vb. fno.-isl. bita. 



urg. ^'di^-ra-: fno.-isl. digr (Eg. Vgf. Fr.^) 1) 'tyk, for, 

 fyldig, stor', 2) 'hovmodig, övermodig'; fsv. (Schl.) diger dyger 

 1) 'tjock', 2) 'hafvande', 3) 'stor', fda. (Lund) dighcer ' tyli . 

 Såsom själfständigt adj. är ordet å germansk botten för öf- 

 rigt icke uppvisadt, men förutsattes som grundord af got. 

 digrei i. 'riklighet', adv. mht. tiger(e), mit. deger(e) och 

 degerlihen, mndl. degherlic 'fullständigt'. Ordet hör till roten 

 i got. deigan 'kneten, aus Thou formen*, lat. fingo 'biide', 

 figura 'Gestalt', gr, tsixog rofxog 'Mauer etc. Grundbet. 

 således 'bestående af mjuk massa, svällande, tjock, fyllig' 

 <Se Schade, Wb.2 924 b, Kluge, Nom. Stammb.^ § 194 

 Tamm, Et. Sv. O. 'diger'). 



B. Med rotvokalismen e. 



Inom denna formkategori har jag att anföra blott en 

 bildning, som till sin utbredning uppvisats blott å nordisk 

 språkbotten: 



urg. *s]cer-ra-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) sMarr *sky, skiaer, 

 raed'. Samma adj. ingår i nda. kuld-skicerr 'ömtålig för köld, 

 frusen' (jfr nno. dial. i<lijerr) samt utgör grundord för nsv. 

 dial. (Rz) shjarra svv. 'skrämma, jaga bort', antagligen äfven 



