251 



lich", gr. atccvQoc 'Stab, Pfahl' ^). Rotformen 5^27- förelig- 

 gare vidare i bl. a. gr. atvo) 'richte auf, arv-Åog 'Säule*. 

 I fråga om begreppsutvecklingen i förevarande aclj. *stf(-ro- 

 jämföre man isl. starr *big, great, proud', lit. störas 'dick', 

 fksl. stärii 'alf , hvilka höra till ieu. roten 5^(7- *stå, ställa' 

 (se i det följ.). Nyansen 'sorgmodig, nedslagen' hos den nno.-och 

 nsv. formen har framgått ur en motsvarande sinlig bemär- 

 kelse 'stående, orörlig, stel', uppvisad hos den nylågtyska 

 formen. 



2. En europeisk bildning. 



ieu. ^mdk-rb (urg. *ma,^-rd-): fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) 

 magr 'maver, mods. feitr, fsv. (Sdw.) magher, fda. (Lund) 

 maghcer d. s. Utomnordiskt möter samma ord i fht. magar, 

 mit. ndl. mager, ags. mceger samt å förgermansk mark i lat. 

 7nacer macra, gr. /.lax-ooc 'läng, schlank, diinn'. Till sitt 

 etymon hör ordet till en ieu. rot (s)m€Tc- {s)mdk- i gr. fjcex- 

 edvög 'schlank', fht. smuhi 'klein, gering', fno.-isl. smäv d. s. 

 Denna bas är urspsungligen en Ä;-derivation af primärroten 

 (s)mc- (s)md- 'reiben, zerreiben' i gr. anijv afjäoj (afxij-y(o 

 Gficö-x(o) '^). Grundbetydelsen hos vårt adj. är i enlighet här- 



^) Se Persson, Wnrzelenv. p. 178 f. ; Noreen, Urg. Lautl. pp. 

 80, 2 16. (betr. en äldre uppfattning af vårt adj. se Noreen, Ord- 

 dubbletter N:o 263, Urg. Jndl. p. 21). Jfr numera Noreen, Aschw. 

 Gramm. p. 164. 



^) Se ang. denna tolkning Persson, Wurzelerw. p. 11, Noreen, 

 Urg. Lautl. p. 207, Brngmann, Grundr. II. 174, Klnge Wbch •* ma- 

 ger . Kluges alternatift framkastade hypotes att gerra. ^mcigrci- vore 

 lån af viilgärital. magro, bör i betraktande af ordets vidsträkta 

 utbredning å germ. botten — blott got. saknar detsamma — afvi- 

 sas; analogin med fht. kurtz, isl. *lcurtr (i hyrtell = fsv. Murtil, 

 ags. cyrtel). nisl. kortr etc, hvilka enl. Kluge vore lån af lat. 



