250 



'sura (d. ä. rinnande) ögon'. Dessutom uppträder adj. som 

 förra led i bahuvrihi-bildningen sur-0ygr ^sureief . Å östnor- 

 diskt språkområde möter ordet i en denom. participialbildning 

 ä. nsv. (Variarum rerum vocabula p. 25) sur-ögder = nsv. 

 sur-ögd, nda. sur-oiet. Utomnordiskt är ordet uppvisadt i sam- 

 mansättningarna fht. sur-ougi. identiskt med fno.-isl. sur-0ygr, 

 och ags. sur-éaged, motsvarande ä. nsv. sur-ögder. Från för- 

 germansk botten likställer jag find. su-ra- 'saft', h vilket kan 

 fattas som substantiveradt adj. Till grund ligger en ieu. rot 

 sii- 'fliessen', ingående i bl. a. find. sii- sunoti 'pressf, savå- 

 *(Soma-) saft', flit. sou, ags. séaw d. s., find. sa-rä *berauschen- 

 der Trank (eine Art Branntwein, Liqueur)', av. hu-ra- 'Ge- 

 tränk', lit. sii-lå 'Birkensaft', gr. v-si *e§ regnet'. Se om denna 

 etymologi Persson, Wurzelerw. p. 9. 



ieu. "^stil-ro-: Ett fsv. adj. *stur 'stor' förutsattes af sv. 

 dial. (dalmål) stilr med samma betydelse, äfvensom af fsv. 

 verbet stgra 'förstora'. Dessutom ingår adj. i bestämd form 

 i fsv. mansnamnet Stur, Sture ^). Å västnordisk botten torde 

 trots betydelsedifferensen ursprungligen samma ord föreligga 

 i no. dial. (Aas.) stur 'sorgmodig', som substantiveradt mask. 

 med bet. 'Sorgmodighed, nedtrykt Stemning', jfr fno.-isl. vb, 

 stura 'vsere eller vise sig sorgmodig', stw-a f. 'Sorgmodighed'. 

 I denna öfverförda bemärkelse uppträder adj. äfven å öst- 

 nordiskt område i sv. dial. (Rz) stf<r 'trumpen, olustig, tvär, 

 sorgmodig'. Utomnordiskt möta parallellformer i find. sthu- 

 rå- 'dick, breit, solid', fht. stur (?) 'magnus' (jfr sturi, stiuri 

 'stark, stattlich'), nit. stur 'steif, lett. sturs 'hartnäckig'. 

 Till grund ligger en ieu. rot stil- 'stehen, stellen', svag af- 

 Ijudsform till ieu. roten steitd- i find. sthäv-ira- 'dick, breit' 

 eller och till stäu- i find. sthäv-ard- 'fest stehend, unbeweg- 



Se Noreen, Orddubblettcr N:o 263. 



