245 



vog och lat. orhus (: ieii. rot orhh-) 'beröfvad kära personer, 

 ish. föräldrar, barn'. 



urg. ^mr-ma-: fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) varmr 'varm', 

 fsv. (Schl.) varmher, da. varm d. s. Jfr utomnordiska pa- 

 rallellformer i f ht. milt. fs. ndl. irarm, got. *uarms (i icarm- 

 jan 'värma') med samma bet. Till grund för ordet lägger 

 jag med Kluge, Wbch^ 'warm' ieu. roten var- 'heiss sein', 

 upppvisad i fksl. varu 'flitse' vré-ti 'kochen, heiss sein', 

 vrida 'hitzig', lit. vlrti 'kochen' ^). 



urg. *har-ma-: fsv. (Sdw.) harmher 'harmsen'; ä. da. 

 (Kalk.), hann 'vred'. Å västnordisk mark möter ordet blott 

 i no. dial. (Aas.) harm 1) 'sorgmodig, bedrovet', 2) 'anger- 

 fuld, aerge.rlig över en Förseelse', 3) 'vred'. Utomnordiskt 

 föreligga parallellformer i fs. harm, ags. //mrw? 'schmertzlich, 

 kränkend, bitter'. Jämsides med detta adj. går ett sam- 

 germanskt verbalabstrakt fno.-isl. harmr m. 'sorg', fsv. harm- 

 her m., nsv. harm m., fda. nda. harm m. 'sorg, vrede', fht. 

 haram, fs. harm m. 'Beschimpfung, schmerzende Rede, 

 Kränkung', ags. hearm m. 'Beleidigung, Schaden', hvilket å 

 utomgermansk botten identifierats med fksl. sramu {<J^sormu) 

 'Scham' Vidkommande ordets etymologi har man (se Kluge, 

 Wbch^ 165 a.; Meyer, Etym. Wbch der albanesischen Sprache 

 ^^) antagit samband med mht. here (flekt. herner), nht. 



Enligt en annan etymologi, hvarora se t. ex. Bugge, K. Z. 

 XIX, 433 f., Brugmann Grundr. I, 311, 330, 395, II, 161, Fick, 

 Wbch* I, 40, 204, 416, Noreen, Urgermansk Judlära p. 112 (där- 

 emot icke i Urg. Lautl.), Kluge, Nom. Staramb. § 184, vore germ. 

 'Uiar-ma- framgånget ur ieu. ^g.jior-mo-, ett antagande, som dock 

 möter formella svårigheter. Ännu tvifvelaktigare är en tredje förslags- 

 mening af v. Sabler (K. Z. XXXI, 284), som förmodar en ieu. grundf. 

 *bhNor-mo-. 



