244 



C. Med rotvokalismen ö(ä). 



a) Samgeriiiaiiska bildningar. 



urg. *arb-ma-_^*a7'-ma-: fno.-isl. (Eg. Vgf. ¥r.^) armr 

 1) 'ulykkelig', 2) 'förbandet", 3) 'Ulykke bringende eller 

 varslende'; fsv. (Sdw.) armher 1) ^arm, olycklig, eländig, 

 user, 2) 'arm, fattig\ 3) 'förstörd, tillspillogifven (?)'; ä. da. 

 (Kalk.) arm 1) 'elendig', 2) 'fattig\ Utomnordiskt föreligger 

 samma adj. i got. arms, fht. aram arm, fs. ndl. arm, ags. 

 earw med bet. 'fattig'. Ordet har af Noreen Arkiv VI, 313 

 f. (jfr P. Grundr. I, 465, Aisl. Gramm.^ §§ 231, 240,2) 

 antagits stå i etymologiskt samband med det till betydelsen 

 fullt öfverensstämmaude fno.-isl. aiimr och med hänsyn till 

 detta, för hvilket han fastställer en grundform *arb-utna-, 

 återförts på urg. *arb-7na- ^). — Den här ingående germ. 

 roten arb- sammanfaller enligt Noreen med den, som före- 

 ligger i got. arh-aids 'nöd', fs. arhedi 'möda, lidande', ags. 

 earfeite, earfod 'besvär', flit. araheit 'nöd, möda, arbete', isl. 

 erfide 'möda', fsv. cervijje, arvljje, arvojje, cervoJ)e, cervadhe 

 'möda, arbete^ arvojia 'plågas^*. Utomgermanskt har denna 

 rot uppvisats i fksl. rahä m. 'träl, tjänare, dräng', rahota f. 

 'arbete' ^). Sannolikare än denna tolkning förefaller mig dock 

 en annan af Persson o. a. st. alternativt frarastäld ^), enligt 

 hvilken vårt ord närmast skulle sammanhänga med gr. o ^ya- 



^) För denna evidenta sammaustälhiiug synes mig Perssons 

 Wurzelcrw. p. 26, not 2 framkastade afvikande förslagsmening obe- 

 tingadt böra vika. 



2) S. Tamm, Et. Ordb. 13 b.; Khige, Wbch^ 17 b. 



"*) Jfr Kluge o. a. st. 



