305 



siuvii siii-ti, fksl. .nja si-ti- C^siy-ia '^sip-ti), got. siujan, fht. 

 siuwan, ags. sienian siivian (siowian), fno.-isl. *syia (prt. 

 séc^a, pct. prt. séör séör) *sy\ Samtliga germanska former 

 af ifrågavarande verb återgå på en ieu. rotform sin-, hvari 

 dift. lu redan urgermanskt synes öfvergått till en fallande 

 diftong in ^). Samma ljudutveckling i rotstafvelsen ha lika- 

 ledes ofvan anförda germ. representanter för ieu. ptc. *S(U-to- 

 varit underkastade. Hvad särskildt de nordiska formerna af 

 ordet i fråga beträflfar, utvecklades den urnord. fallande dift. 

 iu regelrätt till en stigande dift. iu, livilken i fornsvenskan 

 blef oförändrad, men i fornisländskan i vissa ställningar — 

 framför dentala konsonanter — öfvergick till iö ^). — Jämsides 

 med ofvan berörda aflägg af ieu. rotformen slu- förekomma 

 emellertid i särskilda ieu. språk hithörande former, hvilka 

 synas förutsätta en ieu. rotform su-, med efter obekant regel 

 bortfallet i ^). Sådana former äro find. sutram 'Garn, Schnur', 

 lat. suö 'jag syr, fht. soum isl. saumr 'genähter Rand eines 

 Gewandes, Saum' samt — något som här är af vikt — parti- 

 cipialbildningarna lat. sidus 'sydd', mht. siäe stf. 'Nath' (:^ 

 mht. siut, jfr mht. vb. suiven = simven 'sy'), fsv. (Schl.) sudher 

 m. = siudher 'pänningpung'. Jfr Noreen, Arkiv VI. 379, 

 Urg. Lautl. p. 82, Aschw. Gramm. p. 157. 



1) Se Brugraann, Qrundr. I.^ 285, 11. 1062, Streitberg, Urg. 

 Gramm. p. 59. 



^) Se Noreen, Aisl. Gramm. ^ § 98, Aschw. Gramm. § 82. 



^) Jfr Brugmanu, Grnndr. I.^ 259, där äfven tidigare littera- 

 tur i frågan anföras. 



