233 



arna fsv. sJccemma f. = isl. sicemma 'liten fristående bygg- 

 ning', fsv. skmnma = isl. sJcemma 'förkorta', fsv. skcem-ta 

 — isl. shem-ta 'förkorta tiden för sig'), fda. (Lund) skam- 

 mmr d. s. Något etymon har veterligen icke blifvit upp- 

 visadt. Förslagsvis ställer jag ordet i fråga till en m-utvidg- 

 ning af ieu. roten sk2hn- 'ritzen, schneiden', som ingår i gr. 

 a%uM axcioaai 'ritze" samt med förlust af sitt uddljudande 

 s i find. (prot-)khu-yati 'gräbt aus\ Ihä-td- 'Gråben, Grube', 

 Jchä- 'Höhle, Öffnung' etc. ^). Vidkommande begreppsutveck- 

 lingen i adj. jämföre man t. ex. isl. shitt)' (*sti(nta-), flit. 

 scur^, ags. sceort, engl. short, lat. curtus, fksl. hratuhu 'kort', 

 ord, hvilka samtliga höra till rötter med betydelse af 'skära, 

 klyfva o. s. v.' h. En 5-lös biform af ifrågavarande rot upp- 

 träder — som mig synes — i fht. liam-al, hammer 'verstiim- 

 melt', isl. hamla vb. 'lemlseste paa Ilaand eller Fod' samt 

 väl äfven i ä. da. (Kalk.) hmnt (neutr.) 'manglende'. 



Till ofvanstående samling af ursprungliga no-stamsparti- 

 cip fogar jag följande bildning, hvilken visar sig vara utru- 

 stad med bindvokal framför suffixet. 



urg. "^u-ana- (ieu. *«-o7zo-): fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr. 2) 

 vanr 'blottet for noget'. Ordet förekommer dessutom som 

 förra led i ett stort antal sammansättningar och är endast i 

 denna ställning uppvisadt å östnordisk botten : jfr dsv. wm/or. 

 fda. (Lund) van-f0r = fno.-isl. van-forr, fsv. van-gömsla = 

 fno.-isl. van-g0ymsla, fda. van-haldcen = fno.-isl. van-haldenn 



1) Se betr. denna rot Fick, Wbch* I, 567; Persson, Wurzel- 

 erw. p. 39. 



2) S. Karsten, Nominalbildning II, 26, not 2. 



