238 



Utomnordiskt föreligga motsvarande bildningar i got. rrims 

 'geräumig, breit', mht. rum (ge-rUni — nht. geramn), ndl. 

 ruim, ags. rum d. s. Ordet förekommer därjämte som sub- 

 stantivering med samgermansk utbredning. Till grund för 

 detsamma har man lagt ieu. roten rn- i lat. rus, ruris 'das 

 freie Feld, Land', av. ravah- Sveit, frei' (s. Osthoff, Morph. 

 Unters. IV, 126; Fick, Wbch* I, 529; Kluge, Wbch^ 296 a.; 

 Brugmann, Grundr. I, 48, II, 164). 



II. Isolerade bildniugar. 



urg. *^rJ-ma-: no dial. (Ross) fjrlm 'grim, hieslig', nda. 

 fjrim (fda. *grim) d. s. Ordet synes mig närmast samman- 

 hänga med no. dial. (Aas.) grlma 'Streg eller Stribe över 

 Ansigtet', fda. (Molb.) grimet 'svaertet, om (märkta) TrjBer, 

 der naivnes som Skiel-mserker imellem tilgraendsende lord- 

 Eiendomme', nda. grim 'Svaerte af Rog eller Lue, Sod' samt 

 å svensk språkbotten med dial. (Rz) grima "^ fläck eller smuts- 

 sträck', grima 'get, som i pannan är tecknad med svarta 

 strimmor', grimig, grimmig 'smutsig' etc. Jessen, Et. Ordb. 

 82, förbinder härmed ytterligare fno.-isl. grima] 1) 'Skjierm 

 som skjuler Ansigtet', 2) 'Menneskefigur, der som Gallien 

 er opsat i et Fartois Forstavn', 3) 'mörk Tale, hvori der 

 ligger en skjult Betydning', fsv. grima 'mask för ansiktet' 

 äfvensom ags. grlma 'Maske, Larve, Gespenst, Helm' (jfr 

 härmed ags. grlmhelm 'verhiillender Helm'), ord, hvilka jag 

 i betraktande af betydelsedifferensen dock anser böra af- 

 söndras frän det ifrågavarande. A utomgermanskt område 

 höra hit otvifvelaktigt lågty. grimmlig 'was eine hässlich ge- 

 wordene, schrautzige Farbe hat' samt grimmeln, he-grimmeln 

 schmutzig werden, die Farbe verlieren'. Nyengl. grime 'smuts' 



