208 



ieu. '^hhu(ji-}i6-, urg. '"butj-iiä' ^) '^ '^buJchi- "^'boMa-: 

 fno.-isl. (Kg. Vgf, Fr.^) huJdr, hokkr in., fsv. (Sclil.) huJcJcer 

 m., ä. da. (Kalk.) buk m. 'bock'. Geiinauska parallollformer 

 föreligga i fht. hoö m., nht. bock, mit. back, bock, ndl. bok samt 

 i ags. biicca m. med öfvergång till u-stamsflexion (jfr isl. 

 bokki m.). Å utomnordisk mark kan ordet identifieras med 

 ir. bocc 'bock' m., kymr. Jiicch 'caper', korn. boch 'caper' 1. 

 'hircus', livilka låta återföra sig på en urkelt. grundform 

 biikko- (buggo-) af förkelt. bhuf/i-nö-. Den här ingående roten 

 har man velat återfinna i av. bma 'bodi och armen, buc 

 'lamm' 2), ord, hvilka förutsätta ieu. grundformer med pala- 

 talt g som rotutljud. Ytterst är denna rot förmodligen en 

 biforni till ieu. basen bhe/igo (med gutturalt utljud^)) i find. 

 buj- 'böja' (jfr partic. bhug-nå-), gr. (fisvyoi, V^y^^ lat. 

 fugio, lit. btlgti 'erschrecken (intr.)', baugmti 'in Schrecken 

 setzen'. Namnet i fråga är i ufverensstämmelse härmed ett 

 gammalt part. prat. •*) med betydelse af 'bcijd' och har an- 

 tagl. afseende på djurets krokiga horn. 



III. Samgermanska hildiiiniyar. 



urg. Holla «^'Hol-na-): fno.-isl. (Vgf. Fr.^) toJlr m. 

 'Afgift i Alm.', fsv. (Rqv. III) hiller, toller m., nsv. tull, 



1) Jfr angåemle forniutvecklingeu Streitberg, Urg. Gramm. pp. 

 135, 138. 



») S. Wh. Stokes, ludog. Forsch. IL 169; Fick, Wbcli* II, 179; 

 Streitberg, Urg. Gramm. p. 139. 



*) Se betr. växling af rotutljudande g<^ och g^ Persson, Wiu-zel- 

 erw. p. 20. 



*) Annorlunda Kluge, Beitr. IX, 169, som med hänsyn till ags. 

 buccd och isl. bokki ser i vårt ord en ursprunglig 7i-stamsbildning 

 (suff. -on- -en-: -n-). l betraktande af ofvau berörda kelt. parallell- 

 former synas dock nämda 7^-stamsbildningar böra betraktas som sekun- 

 dära. Jfr för öfrigt Kliige, Wbch'' 47 a.; Hellquist, Arkiv VII. 172; 

 Noreen, Urg. Lautl. p. ir.6; Tamm. Et. Ordb. 49 a. 



