211 



N:o 220; Kliige, Nom. Stammb. § 228, Wbclr^ 1U4 b.; Taiiim, 

 Et. Ordb. 1G7 b.). 



urg. *ebnar (<i '^'em-na-, ieu. Hm-no): fno.-isl. (Eg. Vgf. 

 Fi-.2) iafn 2) 'ben, lige, daniiende en ret Linje eller en jevn 

 Flade', 2) 'uforandret, stadigen densamme', 3) 'upartisk, billig, 

 retficrdig^, 4) 'ligedan, jevngod', 5) 'saa stor', 6) 'lige (om Tal 

 som kunne deles i to lige Dele, hvoraf hver udgjor et helt 

 Taiy, 7) 'ligesidet (om P^lader hvis Sider alle ere lige länge)'; 

 fsv. (Schl.) iamn^ ioemn 1) 'jämn, full, hel', 2) 'lika (stor, god, 

 berättigad etc.)', 3) 'lika nära'; fda. (Lund) iafn 'lige, lige 

 god'. Utomnordiska parallellforraer föreligga i got. ihns, 

 fht. chan, fs. ehan, ndl. even, ags. efn (emn), engl. even 'eben'. 

 I fråga om etymologin hänför K. F. Johansson Beitr. XV, 

 221) f. 1) ordet till en ieu. rot im- al(e)m- 'gleicli sein od. 

 machen, uppvisad i lat. Im-iUiri, cem-idor, im-äf/o samt un- 

 der en variationsform ietn- ^) i find. yamd- 'Zwilling'. 



urg. *snik-7ia- (ieu. "^snigino-): fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) 

 sijJcn 1) 'uskyldig', 2) 'fri, fritagen for Anklage, Ansvar i An- 

 ledning af Misgjerning'. Utomnordiskt motsvarar got. smikns 

 'rein, unschuldig, keusch' ^). livad ordets etymon beträilar, 

 har Bezzenberger i sina Beitr. IV, 358, under tillbakavisande 

 af några äldre, otillfredsställande tolkningar, med rätta an- 

 tagit samhörighet med fksl. sveé'i 'recens', svéScmu 'alacer', 

 ry. sveSafi 'frisch, stark werden', sveSesti 'Frische, Kiihle', 

 Sveziti 'frisch machen, erfrischen, ausluften', pol. hvieéy 'frisch, 



*) Jfr Perssou, Wurzelervv. p. 231, uot 2 ; Noreen, Urg. Lautl. p. 

 140. — Annorhinda Kluge, Wbch^ 82 a., som förmodar samhörighet 

 med got. ihulcs 'riickwärts'. 



*) S. Persson, Wurzelerw. p. 231. 



^) Identifieringen af isl. syJcn och got. swikns torde härleda sig 

 från Fick. Wbch» III. 164. 



