212 



unverwelkt, nou , ziviezosé 'Friscbheit, Neuhcit, Unverwelkt- 

 heit' (ieu. rot suoigi- 1. sualg^-). Något osäker däremot är i 

 formclt afseende hans sammanställning med gr. aiyaXöstg 

 'glänzend, blank'; se beträffande möjligheten af grek. udd- 

 ljudande a = sn i stället för f(h) Brugmann, Grundr. I, 421. 

 urg. '^-butta- (ieu. '^hhud-nö-): no. dial. (Aas.) hutt m. 

 1) 'en Stump, Klods, afhugget Stykke Trse, Kubbe', 2) 

 'en Dunk, Bimpel, et smalt Tra3kar til Flöde eller Smör' 

 (= engl. hitt 'a large barrel'), jfr hos Ross adj. hutten 'stum- 

 pet, klodset'; sv. dial. (Rz) hutt m. 'liten stump' ^). Ordet 

 är att fatta som ett substantiveradt adj., motsvarande It. 

 hutt 'stumpf, plump, grob, dumm' (lånadt i nsv. hutt, hutter, 

 da. hutt 'trubbig, butter'), hvilket ursprungligen är ett partic. 

 prat. med en sinnlig grundbetydelse af 'afslagen, afhuggen, 

 stympad' till germ. verbalroten haut- hut- i fno.-isl. hauta, 

 ags. héatan, engl. to heat, flit. h'ö;zan^ mht. hözen 'schlagen, 

 stossen', hutze sv. m. 'abgeschnittenes Stiick, Masse, 

 Klumpen', fno.-isl. hutr m. 'kort Stykke af en Traestamme', 

 huta 'hugge tvers över, kappe', no. dial. (Aas.) huta, hutta 

 'hugga trä i små stumpar', sv. dial. (Rz) hut m. 'tjock klabb ; 

 stycke, klimp, klump; topp af ett furuträ'; />?<te (sönder) 'slå 

 sönder i stycken'. På längre håll besläktade äro got. haups 

 (ack. haudana) 'taub, stumm', egentl. 'stumpf geschlagen', 

 germ. buäor- med grundbetydelse 'träklump, kubb', ingående 

 i ags. hyden, mit. hodene, fht. hutina, mht, hute(n) 'Fass, 

 Bottich, Wanne etc.', fht. hotahha 'Bottich', fno.-isl. hucthr 

 'lidet Kar eller Gjemme, isa^r forarbeidet ved Udhuling af 

 helt T ra;' o. s. v., äfvensom å utomgermansk mark lat. /e/iis 



') Eu /ö?i-stamsbildniug häraf föreligger eiil. Liden, Uppsala- 

 studier p. 84, i fuo.-isl. no. dial. nsv. hytta (■''luttiön) 'Kiibel, Fass, 

 Biitte. Annorlunda Kluge, Wl)ch« 62 a., Tamm, Et. Ordb. 75 b. 



