214 



ett beläggställe), no. tlial. kjulding,lcjn]chm(), •åÄW^iwhijMinfj, 

 y. f.sv. hjUimjer, kgUinyer, iisv. lijcUing (dial. i Väster- 

 götl. tjokUing = fsv. '^kiuklinger) , nda. kylUng; ags. cijcen 

 11., engl. chick(en), nindl. niidl. kieken, mndl. ralt. kukvn, 

 iindl. kuiken, nit. Ä-rtÄ;e?i (de västgerm. formerna närmast af 

 ^heiik-ina-, ^kink-ina- neutr.). I fråga om sin ctymologi kan 

 ordgruppen lämpligen ställas i samband med gr. )'v-/ijc m. 

 'en viss vattenfåger, lit. guMtys 'stork' odi med dessa hän- 

 föras till en ieu. bas geu-g^- 'skrika, gala' (hvaraf germ. 

 (■'knkka-, ''kuk-fid- ursprungligen en aktiv participialbild- 

 ningi)), hvilken torde vara en utvidgning (^bruten redupli- 

 kationsform") af roten ge/t- i t. ex, find. gu- gavate 'tonen, 

 sdireien, gr. Yoy-yv^M 'murren', (io(f)'^ 'Ruf, yo'(79o? 

 'Klage', ngutn. kau-m 'jämmer, tjut', ags. ciegen (*kai//aH) 

 'rufen', lit, gau-cUu 'jammern, lieulen o. s. v. (s. Liden 

 Uppsalastudier p. 92 f.; Noreen, Aisl. Gramm.^ §§ 143, 

 252, 3, Urg. Lautl. pp. 94, 156). 



urg. *flnkka-, '''flokka- (<i '^flus-nä-), fno.-isl. (Eg. Vgf. 

 Fr."-^) fiokkr m. 1) 'Samling, Ilob, bestaaende af mindst fem 

 Mennesker', 2) 'Flok, Ilob, Skare, der farer omkring, isajr 

 med den Hensigt at ove Vold': fsv. (Schl,) flukker, pokker 

 m. 'flok, samling, sällskap m. m.': da. pok 'skock, hop'. 

 Utomnordiskt motsvara ags. fiocc m,, engl. floclc 'flock'. Or- 

 det utgör substantivering af en gammal aktiv participialbild- 

 ning till roten (ieu. pleugh-: iilugh-, jfr lat, pluma 'fjäder 

 <C "^pWima ?) i st, vb. fno.-isl. fliuga, ags. fléogan, flit. flio- 



*) Det med ifrågavarande gerin, '^'kokka- likbetydande samgerm. 

 *hanen- m. 'tupp' (: got. ha7ia, fht. hano, ags. hona, håna, isl. 

 hane) uppvisar samma begreppsutveckling. Ordet hör näml. till roten 

 i lat. cano, tir. canaim. 'singe. Jfr .äfven lit. gakhjs 'Hahn', egentl. 

 'Sänger tili geiloti 'singeu {gaidijs ged 'der Hahu kräht'). S. Kluge, 

 Wbch»151 a. 



