371 



vidare hör hit got. triggivs 'trogen' väl a-stam (jfr adv. trigg- 

 wdba): fht. gitriuwi 'getreu', fs. triuwi, ags,. setréoive -tri/ire, 

 fno.-isl. tryggr CHriggwi-, eg. väl "^ga-), afledning till fht. 

 triuiva f. 'Treue', fs. treinva, ags. tréoiv, got. triggwa f. 



Ännu sällsyntare torde enligt släktspråkens vittnesbörd 

 parallellismer mellan ieu. -o- och -«(-suffix hos f. ö; samma 

 adj. vara. Där man i germ. språk någon gång har anled- 

 ning förmoda sådan suffixväxling, är densamma snarast att 

 betrakta som oursprunglig, tillkommen genom analogiska öf- 

 verflyttningar från en flexionsklass till annan: jfr de redan 

 i det föreg. berörda got. sivtrs (swZra-), luöds (luöcla-) : 

 vgerm. o. nord. swiiru- resp. vgerm. icöäu-, fi. lånordet har- 

 vas : got. har dus o. s. v. 



Slutligen torde i fråga om växling mellan omljudda och 

 omljudlösa former af nord. adjektiv som möjlig förklarings- 

 grund äfvcn böra framhållas, att formerna med i-omljud i 

 vissa fall, särskildt där de först framträda i senare språk- 

 perioder, kunna vara på analogisk väg inkomna från be- 

 släktade ord. Hit hör sannolikt växl. fno.-isl. sniallr. fsv. 

 snialcler snialder 'klok m. m.' (fht. syi'él(l) 'schnell, bereit, 

 eifrig, munter, kraftig', fs. snel(l) ags. snel(l) d. s.): fsv. 

 snilder (de omljudlösa formerna vida talrikare än de omljudda) 

 analogiskt efter fsv. snille f. o. n. (jfr snuelle f., d. s., analo- 

 giskt efter snicelder) = isl. snille f. (jfr isl. snild f., d. s.). 



Om således ett nordiskt adjektiv med lång stamstafvelse 

 företer flexionsformer efter såväl a- som /a-deklinationen (d. v. 

 s. oomljudd form växlande med omljudd), synes mig ordet — 

 såvida icke särskilda omständigheter (jfr ofvan berörda fall) 

 möjliggöra annan tolkning — med all sannolikhet förutsätta 

 äldre t^stamsböjning. I andra fall bevara de nordiska språken 

 blott a-stamsformer, till hvilka en motsvarande /o-stam är sä- 

 kerstäld från västgermanskt (sällan gotiskt) språkområde. Där- 



