115 



iirg. *rökia-: fiio.-isl. (Eg. Vgf. Fr.-) rökr 'omhyggelig 

 for at varetage hvacl der er at gJ0re'. Till grund ligger germ. 

 roten rak- (rök-) i fht. gi-ruochan, fs. rökian, ags. récan, fno.- 

 isl. rokia 'sorgen, Riicksicht nehmen auf, fht. raJiha 'Rechen- 

 scliaft, Rede'. En motsvarande förgerni. rotform rög- är upp- 

 visad i gr. a-^ft)ydc 'Helfer'. Se beträff. denna etymologi Kluge, 

 Wbcli ^ 136 a. 'geruhen; Noreen, Urg. Lautl. p. 79. 



urg. *sködiä- (*skéj)ia-'^): fno.-isl. (Eg. Vgf. Fr.^) -sfe^ffr 

 förekommer ondast som senare sammansättningsled: 1. med 

 aktiv betydelse i kuist-skodr 'saadan som skader Traeets Grene', 

 mann-skktr 'saadan som foraarsager mannskadi (manfall)'; 

 2. med passiv bet. i auä-skédr Met at skadc, svag, skrobelig'. 

 Ordets etymon är att söka i germ. roten skajj- (skoj)-) i got. 

 skapjatt, ags. sc^pjan, fht. scadon 'schadcn'. Urbesläktadt är 

 gr. d-axrjd^^g 'schadlos' af en ieu. rot skäth-^). 



urg. *sökia-: no. dial. (Ross) s0k {=^ sökjen) 'ivrig i at 

 S0ge noget (isser om Hund)'. Till grund ligger germ. roten 

 (sak-) sök- i got. sökjan, fht. suohhan, ags. sécean, fs. sökian, 

 fnord. s0kia 'söka', kausativum till germ. st. vb. got. sakan, 

 fht. sahlian, ags. sacan, fs. sakan 'streiten, zankcn (bes. vov 

 Gericht)' 2). 



urg. *ösia-: fno.-isl. (Eg. Vgf.) égr 'terribilis' hör till 

 germ. roten (ag-) ög- i verbum prät.-präs. got. ögan 'fiirchten' 

 (jfr det negerade partic. präs. un-agands 'furchtlos'), causat. 

 ögjan 'jemand in Furcht setzen', fno.-isl. 0gia d. s., ötte 'Furcht', 

 age 'Schreck\ En motsvarande förgerm. rotform agh- är upp- 

 visad i gr. ä^oQ 'Beängstigung' 3). 



En urg. stamform *kö'mia-, afljudande med det p. 96 

 behandlade *kiicémia-, synes föreligga i fno.-isl. adj. kémr 



1) S. Kluge, Wbch" 315 a. 



2) S. ang. ordgrnppen i fråga Kluge, Wbch * 369 b. 

 ^) S. Noreeu Urg. Lautl. p. 71. 



