224 



'jocarf, egentl. 'göra kort', af fsv. nlcamher 'kort'). Å danskt 

 område torde ordet blott återfinnas i nda. sTcr0heliy = nsv. 

 s7cröpli(j. Vidkommande etymologin hänför jag adj. till ieu. 

 roten skreup- 'zerbrechen, schneideii, hanen, zerhauen' i bl. 

 a. fno.-isl. hriufr 'sknrvet, ujevn', hrufa 'Ujevnhed', hrufla 

 'skrubbe, skrabe', nsv. rufva, fht. riob, ags. Äreo/"aussätzig', 

 lett. haiipa 'Grind, Warze', hrupt 'verschrumpfen', lit. pa- 

 krmqjti, Jcnipti-s ^schauåeru, erschrecken' (s. Karsten, Nominal- 

 bildning I, 15, 23 och där cit. lit.; jfr föreg. art.). 



Huruvida äfven följande adjektiv ansluter sig till ofvan 

 behandlade bildningar, förblir något osäkert. 



urg. '^sJcemma-: Denna stamform ligger till grund för 

 no. dial. (Ross) shjemm 1) 'beskjsemmet, skamfuld', 2) 'slo- 

 vet, om kniv og dl.', i fall icke geminatan i ordet möjligen 

 skulle uppkommit särspråkligt. Adj. sammanhänger närmast 

 med fno.-isl. shmim f. 'Skam, Beskjgemmelse', shamma 'paa- 

 fore en Skam', skemma (md) 'beskjsemme; beskadige, for- 

 da3rve'; jämför särskildt no. dial. skjemma (motsvarande sist 

 anförda isl. shemma) i tales. skjemma ein kniv 'sieve en 

 Kniv, fördcerve Eggen i den', partic. skjemd bl. a. betydande 

 'sl0vet, om hvasse redskaber'. På längre håll äger samband 

 rum med fht. scama, ags. sceomu, fs. skama 'Beschämung, 

 Scham', got. skaman, fht. scamen 'schämen', got. skända, 

 fht. scanta f. 'Schande' m. fl. bildningar, hvilka förutsätta 

 en germ. rot skam-. Denna är i grunden identisk med en 

 förgerm. rot (s)kam- 'sich bedecken , uppvisad i find. gamidyä 

 'Ilemd', gr. xfisXad^Qov, fiéXai^qov (''^'alxJfiéX-) 'Dach', 

 got. fja-hamun 'sich bekleiden', fht. hemidl 'Hemd', fno.-isl. 

 hamr, ags. homa 'Hiille', fsv. himilj fno.-isl. himenn 'Himmel' 

 (se om denna ordgrupp Kluge, Wbch^ Hemd, Leichnam, 

 Scham; Noreen, Urg. Lautl. pp. 152, 205). Ifrågavarande 

 fferm. stamform ''^skemma- kan antagas reflektera förgerm. 



